Справа № 642/4506/17
Суддя: Ольховський Є. Б.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"22" березня 2019 р.
Справа №642/4506/17а
Провадження №2а/642/1/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) в складі:

головуючого судді Ольховського Є.Б.

за участю секретаря Алімурадової Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України, Держави Україна в особі державної казначейської служби України, 3-і особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 законний представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 , про оскарження протиправної бездіяльності, стягнення моральної шкоди та забов*язання вчинити певні дії ,-

позовом 3-ї особи: ОСОБА_3 як законного представника ОСОБА_4 до Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України, Держави Україна в особі державної казначейської служби України, 3-і особи: ОСОБА_2, ОСОБА_5 про оскарження протиправної бездіяльності, стягнення моральної шкоди та забов*язання вчинити певні дії,-

позовом ОСОБА_2 до Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України, Держави Україна в особі державної казначейської служби України, 3-і особи: ОСОБА_2, ОСОБА_5 про оскарження протиправної бездіяльності, стягнення моральної шкоди та забов*язання вчинити певні дії -

в с т а н о в и в:

08.09.2017 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом, в якому вказала, що її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, капітан поліції, працював з 29.01.2009р. в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року - в органах поліції, з 01.03.2017року -на посаді старшого інженера ГПЦС ЦТО УПО Харківської області. 15.06.2017 року під час виконання службових обовязків він загинув, в звязку з чим вона, як мати, повинна була отримати одноразову грошову допомогу, в виплаті якої їй було відмовлено. Прохає визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, скасувати рішення Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України від 11.08.2017 року про відмову у виплаті їй одноразової грошової допомоги, забов*язати Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 750 прожиткових мінімумів відповідно до ч.1 ст. 97 , ч.1 ст. 99 Закону України «Про Національну Поліцію» та стягнути з Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України на її користь моральну шкоду, яку оцінила в 100000 грн. Вказаний позов 26.01.2018 року було уточнено в частині вимог про стягнення на її користь одноразової грошової допомоги у розмірі належної їй частки від 750 прожиткових мінімумів та стягнення моральної шкоди з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвалою Ленінського районного суду від 11.09.2017 року провадження в справі було відкрито та відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.11.2017р. за клопотанням представника Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України до участі в справі залучено інших осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу: брата загиблого ОСОБА_6 ОСОБА_2, його батька- Орлова Ю.В. та його доньку ОСОБА_4

26.01.2018 року з самостійним позовом до суду звернувся брат загиблого ОСОБА_6 ОСОБА_2, який з тих самих підстав прохав визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України, забов*язати їх нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі належної йому частки від 750 прожиткових мінімумів відповідно до ч.1 ст. 97 , ч.1 ст. 99 Закону України «Про Національну Поліцію», стягнути з Держава Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 100000 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

26.01.2018 року також до суду звернулась ОСОБА_3 в інтересах малолітньої доньки загиблого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з аналогічними позовними вимогами.

15.12.2017 року представником Управління поліції охорони в Харківській області подано заперечення на позовну заяву, в яких зазначено що фактично у виплаті одноразової грошової допомоги не було відмовлено, оскільки позивачі не надали необхідні додаткові документи, відсутність яких перешкоджає прийняттю позитивного рішення про призначення допомоги що узгоджується із положеннями п. 7 ІІІ Порядку та умов виплати одноразової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4. Також зазначали що позивачі не довели належними та припустимими доказами наявність моральної шкоди.

02.03.2018 року представником Управління поліції охорони в Харківській області подано відзив на уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 та позови третіх осіб в якому зазначено, що триває небажання позивачів усувати недоліки заяв про призначення та виплати їм одноразової допомоги, а також небажання з їх боку надавати додаткових документів ( у тому числі оригіналу довідки слідчого від 12.12.2017 року та даних щодо розшуку позивачами батька загиблого ОСОБА_5, який також має право висувати вимоги щодо виплати йому належної частини допомоги після загибелі сина). Також зазначили що ОСОБА_5 в своїх позовах не навели жодних доказів наявності моральної шкоди в діях Управління охорони в звязку, з чим прохали в задоволенні позовів відмовити.

16.02.2018 року представником Державної казначейської служби подано відзив на позовну заяву в якому зазначено що діями Управління поліції охорони в Харківській області ніякої моральної шкоди позивачам не завдано оскільки вказані дії є правомірними та обґрунтованими. Доказів завдання позивачам моральної шкоди матеріали справи не містять.

26.03.2018р. представником ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подано відповіді на відзиви відповідачів, в яких зазначено, що факти, викладені в відзиві, не відповідають дійсності, спростовуються доказами, які є в матеріалах справи, наведені відповідачем-1 аргументи є безпідставними та необґрунтованими. Вважає вимогу про надання результатів розгляду по суті кримінального провадження та відмову у виплаті одноразової грошової допомоги з цієї підстави незаконними, тому що надання цього документу не передбачено п.4 р.ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016р. №4. Також зазначено, шо вимоги відповідача-1 щодо розшуку позивачем батька загиблого є незаконними, законодавство не містить залежність виплати ОГД від неподання заяв іншими особами, які мають на це право. Не погодився з твердженням відповідачів про відсутність доказів наявності моральної шкоди, та посилався на тривалість та глибину душевних страждань та документи, які є в матеріалах справи (виписку-епікриз стаціонарного хворого №230 від 17.01.2018р., висновок службового розслідування від 10.07.2017р., скарги до Департаменту поліції охорони НПУ, ОСОБА_7 внутрішніх справ, листування ОСОБА_3 з відповідачем-1, пояснення 3-їх осіб, факт звернення позивача та третіх осіб до суду).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова винесеною в судовому засідання з занесенням до журналу судового засідання від 14.03.2019 року, з урахуванням позиції представника Державної казначейської служби який надав відповідне доручення, було замінено відповідача Головне управління УКС на Держава Україна в особі Державної казначейської служби України. За згодою учасників провадження, враховуючи розумні строки розгляду справи, було прийнято рішення продовжити розгляд справи по суті.

В судове засідання представник позивачів зявилась. ОСОБА_8 вимоги підтримала, посилаючись на підстави викладені в позовних заявах. Пояснила, що з боку Управління поліції охорони в Харківській області триває бюрократична тяганина в частині призначення та виплати одноразової грошової допомоги, зокрема постійно змінюваними вимогами в наданні додаткових документів, не передбачених законодавством, що діяло на час загибелі ОСОБА_6, що завдає значної моральної шкоди.

Представник Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України в судове засідання зявився. Проти задоволення позовів заперечував, посилаючись на їх безпідставність. Зазначив, що з їх боку зволікання в призначенні одноразової грошової допомоги не було оскільки вони тричі спрямовували відповідний пакет документів до Департаменту поліції охорони звідки їм вдавались вказівки зокрема дочекатись висновків у кримінальному провадженні, розшуку батька загиблого та отримання інших документів. Також зазначив, що ніякої моральної шкоди їх діями позивачам не завдано.

Представник Держави Україна в особі державної казначейської служби України до судового засідання зявився. З позовними вимогами не погодився, посилаючись на правомірність дії Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги рідним загиблого ОСОБА_6

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позови підлягають задоволенню частково за наступним:

судом встановлено, що ОСОБА_6, капітан поліції, працював в органах внутрішніх справ з 29.01.2009р. по 06.11.2015р., в органах поліції - з 07.11.2015р., на посаді старшого інженера ГПЦС ЦТО УПО Харківської області з 01.03.2017 року.

15.06.2017 року у робочий час, при виконанні службових обов'язків капітан поліції ОСОБА_6 загинув внаслідок ДТП.

ОСОБА_1 є матірю загиблого, ОСОБА_2 є його рідним братом, а ОСОБА_4 є його рідною донькою.

10.07.2017 року т.в.о. начальника Управління поліції охорони в Харківській області було затверджено висновок службового розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю працівників ЦТО УПО Харківської області, згідно якого загибель старшого інженера ГПЦС ЦТО УПО Харківської області капітана поліції ОСОБА_6 настала 15.06.2017р. з причини механічної асфіксії, перелому кісток, основи черепа, закритої травми готови, в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків. З боку капітана поліції ОСОБА_6, старшого інженера ГПЦС ЦТО УПО Харківської області порушень Правил дорожнього руху України під час керування автомобілем НОМЕР_1, не встановлено. ( т. 1 с.с.18-24 ).

11.07.2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача-1 із заявою про виплату ій одноразової грошової допомоги у зв'язку з загибеллю сина у ДТП з вини третьої особи. ( т. 1 с.с. 17).

12.07.2017 року із заявою до відповідача-1 про виплату одноразової грошової допомоги звернулась ОСОБА_3 - законний представник доньки загиблого ОСОБА_6-ОСОБА_4 (т.1 с.с. 97).

11.08.2017 року вони отримали відповідь відповідача-1, якою їм відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги та запропоновано надати до Управління поліції охорони в Харківській області результати розгляду по суті кримінального провадження, порушеного за фактом дорожньо-транспортної пригоди, в якій помер її син. ( т.1 с.с. 25-26).

05.09.2017 року т.в.о. начальника Управління поліції охорони в Харківській області був затверджений за підсумками додаткового службового розслідування новий висновок, згідно якого загибель ОСОБА_6 мала місце в період проходження служби при виконанні службових обов'язків. ( т.1 с.с. 99-101).

05.09.2017 року було складено ОСОБА_9 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 15.06.2017 року близько 13 год. 30 хв. в Управлінні поліції охорони в Харківській області з капітаном поліції ОСОБА_6 за формою Н-5, даним актом було встановлено, що нещасний випадок з капітаном поліції ОСОБА_6 стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, про що скласти акт за формою Н-1 та взяти його на облік в Управлінні поліції охорони Харківської області.( т.1 с.с. 39-42).

05.09.2017 року начальником Управління поліції охорони в Харківській області було затверджено ОСОБА_9 № 1 про нещасний випадок (у тому числі смерті) капітана поліції ОСОБА_6 за формою Н-1 згідно висновку якого, нещасний випадок з старшим інженером ГПЦ ЦТО УПО в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 стався в період проходження служби, при виконанні службових обов'язків, в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння не перебував. (т.1 с.с. 106-109).

Заявою від 02.10.2017 року брат загиблого ОСОБА_2 звернувся до відповідача-1 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, яку він отримав 09.10.2017року (т.1 с.с. 110), але ж відповіді на цю заяву відповідач-1 не надав.

Згідно довідки СУ ГУ НПУ в Харківській області від 12.12.2017року в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000795 від 15.06.2017року. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1647-Дм/17 від 11.07.2017 року при судово-медичній експертизі тканини головного мозку, шлунку, кишечнику з вмістом печінки та нирки трупу ОСОБА_6 барбитурати, морфін, кодеін, діонін, папаверин, промедол, стрихнін, атропін, гіосціамін, скополамін, кокаїн, пахикарпин, кофеїн, димедрол, ефедрон, опій, похідні піразолону та бенздиатегин, а також метиловий, етиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлено. Досудовим слідством в діях ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв'язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди, а тобто в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. (т.1 с.с. 142).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до якого ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 97 ЗУ «Про Національну поліцію», одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - ОГД) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: 1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин; 2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції; 3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності; 6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності. Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 1-2 розділу І. «Загальні положення», п.3 розділу ІІІ. «Оформлення документів для виплати ОГД», п. 1,2 розділу IV. «Призначення і виплата ОГД» Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016р. №4, ці Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Діяльність Національної поліції (далі - поліція) у частині оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського спрямована на забезпечення гарантованого державою соціального захисту поліцейського.

Днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть (р.ІІ Порядку);

ОГД не призначається і не виплачується за наявності підстав, визначених статтею 101 Закону України «Про Національну Поліцію»: «Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоровю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.»

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до р.IIІ. вищезазначеного Порядку:

1. Формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у органах поліції, навчальних закладах здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) органів поліції та навчальних закладів, а також фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

СДНОП визначають обставини настання події та відповідають за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності, згідно із законодавством України.

ВЛК відповідають за перевірку матеріалів на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України.

Підрозділи кадрового забезпечення відповідають за достовірність інформації про періоди служби даним з особової справи та правильність визначення випадків для виплати грошової допомоги, згідно із законодавством України.

Фінансові підрозділи відповідають за правильність обчислення та перерахування до установ банку ОГД згідно з реквізитами, зазначеними в заяві (рапорті) особою, яка має право на цю виплату, згідно із законодавством України.

Керівники органів поліції, навчальних закладів відповідають за правильність призначення сум ОГД, згідно із законодавством України.

2. Посадові особи органів поліції, навчальних закладів у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Згідно п.4 р.ІІІ вищевказаного Порядку для виплати ОГД у випадку загибелі (смерті) поліцейського за останнім місцем проходження служби подаються такі документи:

1) особами, які мають право на цю виплату:

заява кожного повнолітнього отримувача, а в разі наявності малолітніх, неповнолітніх дітей - іншого з батьків, опікунів чи піклувальників інших законних представників цих дітей про виплату грошової допомоги;

2) кадровим підрозділом:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) поліцейського із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сімї загиблого (померлого) поліцейського;

3) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) поліцейського, зокрема про те, що вона не повязана з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства, за формою, що затверджується МВС;

4) копію постанови відповідної ВЛК про визначення причинного звязку поранення (контузії, травми або каліцтва), що спричинило смерть поліцейського;

5) копію свідоцтва про смерть поліцейського;

6) копію посвідчення члена сімї померлого (загиблого) ветерана війни (за наявності);

7) копію свідоцтва про народження поліцейського - для виплати грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

8) копію свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

9) копії сторінок паспортів повнолітніх членів сімї, батьків та утриманців загиблого (померлого) з даними про прізвище, імя та по батькові і місце реєстрації;

10) копії свідоцтва про народження дитини, паспорта дитини, у разі його наявності - для виплати грошової допомоги дитині;

11) копії документів членів сімї, батьків та утриманців загиблого (померлого), що підтверджують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті);

12) копію рішення районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської, районної в місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування у разі здійснення опіки або піклування над дітьми поліцейського, влаштування у прийомну сімю, дитячий будинок сімейного типу;

13) копію рішення суду, нотаріально посвідченого правочину або довідки органу місцевого самоврядування, що підтверджує факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сімї загиблого (померлого) або перебували на його утриманні).

Копії документів завіряються підписом власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи.

При прийманні матеріалів особа, що приймає документи зобовязана перевірити оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу.

Відповідно до п.п.1,4 р.ІY Порядку у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.

У Департаменті поліції охорони Національної поліції України та територіальних органах поліції охорони, висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів, а також керівником територіального органу поліції охорони за місцем проходження поліцейським служби, або особами, які виконують їх обовязки.

Висновок органу поліції охорони про призначення ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, разом з оригіналами документів та розрахунком потреби в коштах для виплати ОГД (додаток 3), копії довідки про включення розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, завірені належним чином, надсилаються для перевірки до Департаменту поліції охорони Національної поліції України.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє начальник Департаменту поліції охорони Національної поліції або особа, яка виконує його обовязки.

У разі затвердження/відмови висновок, разом з оригіналами документів надсилається Департаментом поліції охорони Національної поліції України до відповідного органу поліції охорони.

Розрахунок потреби в коштах для виплати ОГД, в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, разом із копією висновку про призначення ОГД та копією довідки про включення розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, завіреними належним чином, направляється Департаментом поліції охорони Національної поліції України, до фінансового підрозділу центрального органу управління поліції супровідним листом, з підтвердженням проведення перевірки отриманих матеріалів стосовно призначення допомоги та клопотанням щодо виділення асигнування органу поліції охорони, в якому проходив (проходить) службу поліцейський.

Керівник органу поліції охорони у пятнадцятиденний термін після надходження затвердженого висновку приймає рішення про призначення виплати ОГД, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - надсилає особі письмове повідомлення із зазначенням підстав такої відмови.

Щодо Дискреційних повноважень

ч.4 ст.245 КАС України передбачає: « у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Рекомендація Комітету ОСОБА_7 Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята 11.03.1980р., не містить прямої вказівки на те, що суд не може вирішувати питання замість органу державної влади «по суті». Згідно Звіту наради Комітету ОСОБА_7 Європи щодо використання дискреційних повноважень адміністративними органами від 21.12.1979р., сторінка 20:

«Принцип 9-контроль. Характер контролю

1.Мета цього принципу полягає в забезпеченні законності будь-якого адміністративного акту, прийнятого в порядку здійснення дискреційних повноважень підлягає контролю з боку суду або іншого незалежного органу.

2.Принцип не виключає можливості, що суди та інші незалежні органи (наприклад, омбудсмени), які контролюють законність дискреційного адміністративного акту, також контролюють і сутність актів.

Таким чином, положення п.2, які в прямій формі забезпечують контроль обох складових законності і суті акту компетентного адміністративного органу, не повинні бути витлумачені як таки, що виключають цей подвійний контроль з боку суду або іншого незалежного органу.

Рішення, прийняті в рамках дискреційних повноважень, але з порушенням принципів ефективного захисту прав і свобод громадян, були визнані ЄСПЛ порушенням Конвенції, зокрема:

1) В рішенні у справі «Волохи проти України» зазначено:

«Таким чином, Суд доходить висновку, що це втручання не може розглядатися як таке, що було здійснене згідно із законом , оскільки законодавство України не визначає з достатньою чіткістю межі та умови здійснення органами влади своїх дискреційних повноважень у сфері, про яку йдеться, та не передбачає достатніх гарантій захисту від свавілля при застосуванні таких заходів спостереження.

2) в рішенні у справі «Гасан і Чауш проти Болгарії» вказується:

«Суд зазначає, що у даному випадку відповідне законодавство не передбачало чітких критеріїв щодо реєстрації керівництва конфесій, що змінилося, а також не передбачало ніяких процедурних гарантій захисту від свавільного використання дискреційних повноважень…»

В обох справах ЄСПЛ хоча і не прямо, але переконливо натякнув, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно. А суд повинен ці рішення контролювати максимально ефективно.

Обрана судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Втручанням у дискреційні повноваження субєкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобовязання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість субєкта владних повноважень.

З огляду на наведене, враховуючи наявність чотирьох осіб що мають право на отримання одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_6, суд вважає що вони повинні отримати по ј частині від належної їм 750 прожиткових мінімумів відповідно до ч.1 ст. 97 , ч.1 ст. 99 Закону України «Про Національну Поліцію», а отже позови підлягають задоволенню частково.

Стаття 56 Конституції України визначає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб

П.6 ч.2 ст.245 КАС України передбачено, що у pазі задоволення позову суд може прийняти рішення пpо визнання бездіяльності субєкта владних повноважень пpотипpавною та зобовязання вчинити певні дії та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його пpотипpавними рішеннями, діями або бездіяльністю.

Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Як роз'яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та треті особи звернулися до відповідача-1 з заявами про виплату одноразової грошової допомоги та надали до заяв копії документів у відповідності до вимог р.ІІІ вищевказаного Порядку. Фінансовий та кадровий підрозділи перевірили правильність оформлення заяв та поданих до неї документів та жодних розбіжностей не зафіксував, відповідач-1 не надав суду жодного належного та допустимого доказу наявності своїх зауважень до оформлення заяв про виплату ОГД та додатків до них, також не надав суду доказів правомірності своєї відмови у виплаті ОГД.

Підставою для відмови у виплаті ОГД слугувало ненадання результатів по суті кримінального провадження.

Зазначена обставина не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті ОГД, оскільки р.ІІІ Порядку не містить у переліку документів, які повинні бути додані до зави про виплату ОГД, результатів розгляду по суті кримінального провадження.

Також є незаконними вимоги відповідача-1 щодо розшуку позивачем та третіми особами батька загиблого - ОСОБА_5 Право позивача та третіх осіб на отримання ОГД є абсолютним та не залежить від звернення або не звернення за ОГД когось з осіб, хто має право на цю виплату.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач-1 безпідставно відмовив позивачу та третім особам у призначені одноразової грошової допомоги, має місце протиправна бездіяльність відповідача-1 щодо виплати позивачу та третім особам одноразової грошової допомоги. Також суд вважає, що протиправною бездіяльністю відповідача-1 позивачу та третім особам завдана моральна шкода.

Моральна шкода позивача ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи виписка-епікриз з медичної карти стаціонарного хворого №230 від 17.01.2018р. підтверджує наявність безпосереднього причинного звязку між моральною шкодою та бездіяльністю відповідача-1, підтверджує погіршення стану здоровя ОСОБА_1 за пів року до звернення, тобто з 10.07.2017р.

Згідно виписки-епікризу діагноз ОСОБА_1 - гіпертонічна хвороба 2 ст. Анамнез хвороби: впродовж останніх півроку відмічає нестійкі цифрі АТ, потім зявилися болі у області серця, слабкість. В анамнезі життя гіпертонічна хвороба 2 ст. відсутня. Висновок службового розгляду по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю працівників ЦТО УПО Харківській області, був затверджений 10.07.2017р., тобто за півроку до звернення до лікарні. Згідно цього висновку (п.2) загибель старшого інспектора Головного пульту централізованого спостереження Центру технічної охорони Управління поліції охорони в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 настала 15 червня 2017року з причини механічної асфіксії, перелому кісток основи черепа, закритої травми голови, в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обовязків. Неправдива інформація, викладена у цьому висновку від 10.07.2017р. (пізніше, у звязку з поданням позивачем та третіми особами скарг до Департаменту поліції охорони, ОСОБА_7 внутрішніх справ України ОСОБА_9 відповідач-1 провів додаткове службове розслідування та склав новий висновок, згідно якого загибель ОСОБА_6 повязана з виконанням службових обовязків), відмова у виплаті ОГД, наступна бездіяльність відповідача-1 щодо виплати ОГД, необхідність неодноразових звернень до адміністрації відповідача-1, Департаменту поліції охорони НПУ (м. Київ), міністру внутрішніх справ України ОСОБА_9, викликали страждання позивача негативні емоції : біль, тривогу, переживання у звязку з невизначеністю ситуації, психічне напруження, глибоке відчуття несправедливості, розчарування, що призвело до втрат немайнового характеру, спричинило шкоду здоровю, а саме: постійні головні болі в потилично-скроневій області ниючого розпираючого характеру, запаморочення, хиткість при ходьбі, загальну слабкість, прискорене серцебиття, періодичні болі в ділянці серця, зниження толерантності до фізичних навантажень, у звязку з чим був встановлений діагноз: гіпертонічна хвороба 2 ст. Крім того, моральна шкода ОСОБА_1 полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з і складанням висновку службового розслідування від 10.07.2017р., якій містить неправдиву інформацію, про те, що її син , який бездоганно пропрацював у ОВС (близько 8 років) під час загибелі знаходився не при виконанні службових обовязків, що принизило її честь та гідність. Пізніше у звязку з поданням скарг до Департаменту поліції охорони НПУ, ОСОБА_7 внутрішніх справ України ОСОБА_9, відповідач-1 призначив додаткове службове розслідування та склав новий висновок, згідно якого загибель ОСОБА_6 мала місце при виконанні службових обовязків, при цьому ніяких нових фактів не було встановлено.

Суму моральної шкоди в розмірі 100000 грн. суд вважає завищеною.

Разом з тим, враховуючи практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним - суд розцінює як суттєві моральні страждання - порушення звичного ритму життя позивача, витрачання ним час на судові засідання, нервовий стрес викликаний недотриманням відносно нього Конституційних гарантій та вважає можливим і достатнім стягнути з відповідача 2 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.

Моральна шкода доньки загиблого - ОСОБА_4 полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у звязку з пpотипpавною бездіяльністю відповідача-1. Тривалий час дитина , яка була психічно травмована втpатою батька, залишалась дома одна, тому що її мати ОСОБА_3 вимушена була їздити зі Зміївського pайону, с.Шелудьківка до Хаpкова, намагаючись поновити поpушене пpаво дитини на соціальний захист. Таким чином внаслідок пpотипpавної бездіяльності відповідача були поpушені ноpмальні життеві зв?язки чеpез неможливість пpодовження звичного для дитини життєвого устрою. Суму моральної шкоди в розмірі 100000 грн. суд вважає завищеною.

Разом з тим, враховуючи практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним - суд вважає можливим і достатнім стягнути з відповідача 2 на користь ОСОБА_4 суму моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Моральна шкода ОСОБА_2 полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з пpотипpавною бездіяльністю відповідача-1, необхідність оскарження бездіяльності призвело до позбавлення можливостей вести нормальне життя, втраті звичайного способу життя. У звязку з цим у родині склалася дуже нервова обстановка, яка триває досить довгий час, він повинен постійно заспокоювати свою мати, слідкувати за її здоровям, у звязку з чим сам остаточно втратив спокій, став pоздpатований, страждає на безсоння, вимушений застосовувати заспокійливі засоби. Суму моральної шкоди в розмірі 100000 грн. суд вважає завищеною.

Разом з тим, враховуючи практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним - суд вважає можливим і достатнім стягнути з відповідача 2 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідача 1 пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись Конституцією України, Законом України "Про Національну поліцію", статтями 9, 11, 17, 77, 86, 160, 162, 167, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_8 Анатоліївни задовольнити частково.

Визнати протиправної бездіяльність Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Скасувати рішення Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України від 11.08.2017 року про відмову у виплаті їй одноразової грошової допомоги.

Забов*язати Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі ј від 750 прожиткових мінімумів відповідно до ч.1 ст. 97 , ч.1 ст. 99 Закону України «Про Національну Поліцію».

Стягнути з Держава Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 ( ін. НОМЕР_2) моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В іншій частині позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

ОСОБА_8 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправної бездіяльність Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги.

Забов*язати Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі ј від 750 прожиткових мінімумів відповідно до ч.1 ст. 97 , ч.1 ст. 99 Закону України «Про Національну Поліцію».

Стягнути з Держава Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 (ін. НОМЕР_3) моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В іншій частині позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.

ОСОБА_8 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправної бездіяльність Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України щодо виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги.

Забов*язати Управління поліції охорони в Харківській області Національної поліції України призначити та виплатити ОСОБА_3 як законному представнику ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразову грошову допомогу у розмірі ј від 750 прожиткових мінімумів відповідно до ч.1 ст. 97 , ч.1 ст. 99 Закону України «Про Національну Поліцію».

Стягнути з Держава Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3 (ін. НОМЕР_4) , як законного представника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В іншій частині позов ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова (згідно до перехідних положень) протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо було проголошено вступну та резолютивну частину рішення строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Є.Б. Ольховський