Справа № 367/6940/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 367/6940/16-а

провадження № К/9901/32051/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 367/6940/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області про надання пільги на оплату жилої площі, комунальних послуг та палива;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Губської Л. В., Ісаєпко Ю. А., Оксененка О. М.) від 14 грудня 2016 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області, в якому просив:

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області включити ОСОБА_2 до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області призначити ОСОБА_2 50-відсоткову знижку плати за користування житлом, комунальними послугами та паливо за адресою: АДРЕСА_1;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 551,21 грн.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ та з 24 квітня 2018 року отримував 50 % знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліцію» 20 грудня 1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565-XII) за адресою: АДРЕСА_3.

З 22 липня 2015 року ОСОБА_2 був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 та зареєструвався за свою адресою: АДРЕСА_1. З цього часу 50 % знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, передбачена ст. 22 Закону № 565-XII не надавалася.

25 липня 2016 року позивач, через свого представника, звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області із заявою про призначення 50-відсоткової пільги по оплаті жилої площі, комунальних послуг та палива, у наданні якої відповідач відмовив у зв'язку із набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) та втратою ним у зв'язку з цим права на таку пільгу.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та такими, що порушують його право на соціальні гарантії, надані Конституцією України, оскільки при прийнятті нових законів не допускається звуження або скасування змісту та обсягу вже існуючих прав, а новий закон не має зворотної дії в часі.

3. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 07 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 03 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 07 жовтня 2016 року залишити в силі. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 661,45 грн.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 07 лютого 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області, в якому останнє просило постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

8. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 02 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 31 січня 2008 року наказом № 9 о/с Державного департаменту України з питань виконання покарань ОСОБА_2 звільнений з посади за вислугу років.

13. 03 березня 2018 року Державним департаментом України з питань виконання покарань надано довідку ОСОБА_2 № 68 від 03 березня 2008 року, відповідно до якої позивачу надано право на пільгу, а саме 50% знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, відповідно до Закону № 565-XII, довічно.

14. У період з 24 квітня 2008 року по 22 липня 2015 року ОСОБА_2 отримував 50-відсоткову знижку на плату за користування житлом, комунальними послугами та паливом в межах норм, встановлених законодавством, за адресою: АДРЕСА_3.

15. З 22 липня 2015 року ОСОБА_2 був знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою та зареєструвався за новою адресою: АДРЕСА_1. З цього часу 50 % знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива позивач не отримував.

16. 25 липня 2016 року представником позивача була направлена заява до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області про признання 50 % пільги наданої ОСОБА_2 по оплаті жилої площі, комунальних послуг та палива.

17. Листом Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області від 08 серпня 2016 року № 4539 позивачеві відмовлено у оформленні зазначеної пільги. Вказана відмова мотивована тим, що особи, які мали право на пільги відповідно до Закону № 565-XII, втратили це право у зв'язку із набранням чинності з 07 листопада 2015 року Законом № 580-VIII.

18. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні 50 % знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива у відповідності до ст. 22 Закону № 565-XII, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внесення змін до ст. 22 Закону № 565-XII та подальше скасування цього Закону, у зв'язку з набранням чинності Законом № 580-VIII не може бути підставою для позбавлення позивача пільг щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50 %, в зв'язку з тим, що відповідно до ст. 22 Закону № 565-XII, якою закріплено соціальний захист працівників міліції, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист, а в ч. 6 цієї статті зазначено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

20. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що з 07 листопада 2015 року у зв'язку із набранням чинності Законом № 580-VIII втратив чинність Закон № 565-XII, відповідно до ст. 22 якого позивач мав право на 50 % знижку на оплату комунальних послуг. В свою чергу Закон № 580-VIII не містить норм, які б передбачали цю пільгу не тільки для колишніх працівників міліції, але й для тих осіб, які виходять на пенсію на підставі нового закону, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для надання позивачу пільг на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки такі чинним законодавством не передбачені.

21. Водночас, апеляційний суд зазначив, що саме норми Закону № 580-VIII є пріоритетними для застосування до спірних правовідносин, оскільки він прийнятий пізніше.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення апеляційним судом не було з'ясовано розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї ОСОБА_2 в розрахунку на одну особу за попередніх шість місяців, та з'ясовано склад сім'ї позивача.

23. Разом з цим, скаржник зазначає, що Київським апеляційним адміністративним судом не у повній мірі з'ясовано підстави відмови Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області згідно якої ОСОБА_2 відмовлено в наданні 50 % знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг та палива.

24. З посиланням на ст. 22, 58 Конституції України, скаржник зазначає, що пільга у вигляді 50% знижки на оплату комунальних послуг надана йому та його сім'ї довічно без обмеження будь-яким строком та у відповідності до чинного на момент виходу на пенсію законодавства України, у зв'язку з чим у відповідача були відсутні правові підстави для припинення дії пільги у зв'язку із внесенням змін до чинного законодавства.

25. В обґрунтування таких висновків, скаржник посилається на постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі № 668/9193/15-а, Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року у справі № 183/8000/15, Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі № 646/11433/15-а, Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 березня 2016 року у справі № 727/464/16-а, Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 квітня 2016 року у справі № 639/10394/15-а.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

27. Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону № 565-XII, в редакції чинній на час призначення позивачу спірної пільги, працівникам міліції та членам їх сімей надається 50% знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

28. Згідно з частиною шостою цієї ж статті за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом.

29. На підставі пп. «а» та «в» п. 68 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в ст. 22 Закону № 565-XII внесено зміни: частину четверту доповнено словами «в межах норм, встановлених законодавством», а частину шосту доповнено словами «якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

30. Проте, зміни, внесені пп. «в» п. 68 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.

31. Пунктом 12 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року в ст. 22 Закону № 565-XII ч. 6 та 7 викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

32. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року внесені зміни в Закон № 565-XII і ч. 7 ст. 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

33. Відповідно до вказаного Закону Кабінетом Міністрів України 04 червня 2015 року прийнято постанову № 389, яка набрала чинності 01 липня 2015 року та якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

34. Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

35. Згідно з п. 2 цього Порядку дія останнього поширювалась на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом № 565-XII.

36. З 07 листопада 2015 року у зв'язку з набуттям чинності Законом № 580-VIII втратив чинність Закон № 565-XII, відповідно до ст. 22 якого позивач мав право на 50 % знижку по сплаті за користування житлом, комунальними послугами, та паливом.

37. Згідно з абзацами 2 та 3 пп. 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 580-VIII встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

38. Отже, Закон № 580-VIII не містить норм, які б передбачали пільги, компенсації і гарантії не тільки для колишніх міліціонерів, а й для тих, які виходять на пенсію після вступу цього закону в силу.

39. Крім того, Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

40. Враховуючи те, що останнім в часі є Закон № 580-VIII, то пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону.

41. Аналогічний підхід застосування зазначених норм права висловлений Верховним Судом у постанові від 27 вересня 2018 року у справі № 638/6025/16-а.

42. Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач, відмовляючи позивачу у наданні пільги, як пенсіонеру МВС України, у вигляді 50 % знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

43. Посилання позивача на те, що таку пільгу встановлено йому довічно також є безпідставним, оскільки дія пільги нерозривно пов'язана з дією закону, яким її передбачено. У разі втрати законом чинності дія передбаченої ним пільги також припиняється.

44. Безпідставними є також посилання позивача у касаційній скарзі на рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі № 668/9193/15-а, Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року у справі № 183/8000/15, Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі № 646/11433/15-а, Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 березня 2016 року у справі № 727/464/16-а, Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 квітня 2016 року у справі № 639/10394/15-а, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України висновки цих судів, висловлені у вказаних судових рішеннях щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, не створюють обов'язку для врахування цих висновків судами при вирішенні інших подібних справ. Провідна роль у забезпеченні єдності судової практики належить Верховному Суду.

45. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

46. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

47. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

48. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

49. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, судові витрати не підлягають новому розподілу

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі № 367/6940/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб