Справа № 489/3081/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 р. Справа № 489/3081/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н. С.

Час і місце ухвалення: 14:34 год., м. Миколаїв

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти 4-ї роти батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новосьолової Лілії Василівни на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядового поліції Новосьолової Лілії Василівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА№ 387111 від 02.05.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою позивача було визнано винним у порушенні п.8.7.3 е. ПДР, а саме у здійсненні проїзду на заборонений сигнал світлофору, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425 грн, проте постанова була винесена з порушення чинного законодавства, а відтак є незаконною та підлягає скасуванню.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що під час винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено законодавством України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядового поліції Новосьолової Лілії Василівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА№ 387111 від 02.05.2018 року, винесену відносно ОСОБА_3.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, поліцейський роти 4-ї роти батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новосьолова Л. В., подали апеляційну скаргу, в якій зазначають про порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відеозаписом, долученим до матеріалів справи, підтверджено порушення позивачем правила дорожнього руху, а саме те, що позивач рухався на заборонений сигнал світлофору. Крім того з даного ж відеозапису видно, що позивачу роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а отже оскаржувана постанова винесено правомірно, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.05.2018 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем ««ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1, по пр. Богоявленському в м. Миколаєві, та на перехресті з вул. Південною, проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3. е ПДР України.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», інспектори поліції зупинили даний автомобіль.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором 4-ї роти 1-го батальйону УПП в Миколаївській області рядовим поліції Новосьоловою Л. В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 387111 від 02.05.2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частино 2 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 гривень.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без дотримання вимог чинного законодавства, а тому притягнення позивача до відповідальності є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення, проте з інших підстав та мотивів, ніж застосовані судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів.

Відповідно до п.8.7 Правил дорожнього руху світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно до п. 8.7.3. а,б ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків.

Відповідно до пп. «е» п. 8.7.3 ПДР червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

У відповідності до п. 8.10 Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 8.11. Правил дорожнього руху України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення згідно оскаржуваної постанови стало виявлення посадовою особою підрозділу поліції здійснення позивачем руху на заборонений сигнал світлофора.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис, який міститься в матеріалах справи та встановлено, що з даних відеозапису місця події неможливо дати їм оцінку, оскільки зазначеним відеозаписом не зафіксовано факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема який колір світлофора був позивачу на момент його переїзду через перехрестя .

Доказів того, що позивач здійснив переїзд перехрестя на жовтий чи червоний сигнал світлофора відповідачем до суду не надано.

Відеозапис відповідачем здійснювався з перехрестя перпендикулярно вулиці по якій рухався позивач.

Позивач стверджує, що здійснив виїзд на перехрестя на дозвільний сигнал світлофора, однак на момент коли він фактично закінчував рух на перехресті - загорілося жовте світло, тому керуючись п.8.11 та 16.8 ПДР продовжив рух.

Так, згідно п. 16.8. ПДР, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Оскільки Правила дорожнього руху не забороняють рух транспортних засобів на зелений миготливий сигнал світлофора, початок виконання маневру з проїзду перехрестя на вказаний сигнал світлофора, на переконання суду, з огляду на норму п. 16.8 ПДР України, не може бути визнано порушенням вимог п. 8.7.3 е. ПДР України.

Доводи апелянта, що позивач не тільки закінчував проїжджати перехрестя на заборонений сигнал світлофору, а й виїжджав на нього саме на заборонений червоний сигнал, ґрунтується на аналізі обставин з урахуванням синхронного режиму роботи світлофорів на перехрестях та фактичних дій інших учасників дорожнього руху, тобто непрямих доказах, які дозволяють зробити лише припущення про наявність зазначених відповідачем обставин.

Інші докази, в тому числі, такі, що б однозначно вказували на порушення позивачем правил проїзду перехресть та проїзд на заборонний сигнал світлофора, відповідачем не подані, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, приймаючи до уваги, що наявні у справі докази унеможливлюють беззаперечно встановити факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України в частині проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофору, матеріали справи не містять достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що спірна постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Разом тим, колегія суддів зазначає, що, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції не було надано оцінку по суті адміністративного порушення, зазначеного в оскаржуваній постанові та не надано оцінку обґрунтованості мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії

У відповідності до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права

Відповідно до ч.4ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі вище викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині підстав та мотивів задоволення позову, тобто мотивувальної частини.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти 4-ї роти батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новосьолової Лілії Василівни задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2018 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції даної постанови апеляційного суду.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 16 листопада 2018 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова