Справа № 855/94/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/94/19
У Х В А Л А

23 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Мельничука В.П., суддів: Ісаєнко Ю.А. та Лічевецького І.О. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И Л А:

23 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовною заявою до кандидата на пост Президента України ОСОБА_3, в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 щодо не перевірки викладених фактів у заяві ОСОБА_2 від 13 лютого 2019 року та не прийняття рішення по цій заяві і зобов'язати Відповідача розглянути заяву від 13 лютого 2019 року відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправною бездіяльність кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 від 27 лютого 2019 року у встановлений законом строк і зобов'язати Відповідача розглянути заяву від 27 лютого 2019 року невідкладно відповідно до вимог статті 20 Закону України «Про звернення громадян».

На обґрунтування своїх вимог Позивач зазначала, що 13 лютого 2019 року звернулась із заявою до Відповідача якій просила розглянути звернення і надати письмову відповідь.

18 березня 2019 року Позивач отримала відповідь за № 20 92972 від народного депутата України ОСОБА_3 в якій її повідомлено, що народний депутат України здійснює свою діяльність відповідно до статті 24 Закону України «Про статус народного депутата України». Статус Президента України визначено в розділі V Конституції України, де сформульовані права та обов'язки Президента як голови держави, порядок його обрання, а також можливість усунення з поста та припинення його повноважень. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Позивач вважає, що кандидат на пост Президента України ОСОБА_3 не перевіривши викладені у заяві факти та не прийнявши рішення відповідно до чинного законодавстване виконала вимоги статті 15 Закону України «Про звернення громадян», що призвело до порушення права на об'єктивний розгляд заяви та на обґрунтовану відповідь.

Також, Позивач вважає протиправною бездіяльність Відповідача щодо не розгляду заяви від 27 лютого 2019 року (про скорочені терміни на розгляд звернень, які стосуються виборів Президента України) у встановлений законом строк порушуючи ст.ст. 7, 20 Закону України «Про звернення громадян».

Вирішуючи питання щодо відсутності перешкод для відкриття провадження у даній справі, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Частина 1 статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 4 КАС України міститься визначення поняття «адміністративний суд», згідно з яким це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Таким чином, належним та компетентним судом, у розумінні процесуального закону, є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Відповідно до частини 1статті 99 Закону про вибори Президента Українирішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, членів цих комісій, органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, засобів масової інформації, підприємств, установ, організацій, їхніх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації, кандидатів на пост Президента України, їхніх довірених осіб, партій - суб'єктів виборчого процесу, їхніх посадових осіб та уповноважених осіб, офіційних спостерігачів, що порушують законодавство про вибори, можуть бути оскаржені до суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 22 КАС України апеляційному адміністративному суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ, як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності Центральної виборчої комісії (окрім визначених частиною четвертою цієї статті), дій кандидатів на пост Президента України, їх довірених осіб.

За приписами частини 7 статті 277 КАС України дії кандидатів на пост Президента України, їхніх довірених осіб оскаржуються до апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.

Дослівне тлумачення наведених правових норм дає підстави для висновку, що до Шостого апеляційного адміністративного суду, як до суду першої інстанції,можуть бути оскаржені лише дії кандидатів на пост Президента України, їх довірених осіб.

Водночас, у даній правовій ситуації предметом оскарження є бездіяльність кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 щодо не перевірки викладених фактів у заяві від 13 лютого 2019 року та не розгляду заяви від 27 лютого 2019 року у встановлений законом строк, у зв'язку з порушенням, на думку позивача, вимог ст. ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, цей спір підсудний окружному адміністративному суду.

Стаття 29 КАС України визначає обов'язок суду передати справу на розгляд до компетентного суду.

Згідно частини 1 статті 26 КАС України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що згідно позовної заяви місцем проживання відповідача є м. Київ, колегія суддів приходить до висновку, що справа підлягає передачі до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 20, 22, 26, 29, 168, 241, 242, 243, 248, 256, 273, 277 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у дводенний строк шляхом подачі апеляційної скарги через Шостий апеляційний адміністративний суд до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький