Справа № 240/5244/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про закриття провадження у справі
20 березня 2019 року м. Житомир справа № 240/5244/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфіменко О.В.,
секретар судового засідання Магдич В.М.,
за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, скасування запису в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, -
08.11.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся із позовом ОСОБА_1, у якому просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.09.2018 зареєстрував право власності на приміщення, обєкт житлової нерухомості, загальною площею 30,9 кв.м., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Приватним нотаріусом Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_3 06.12.2017 було здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна адмінбудівлі, загальною площею 373,1 кв.м., що розташована в с. Дворище по вул. Л.Українки, 9 Хорошівського району Житомирської області за Фермерським господарством «Пантус-ВВ», де знаходиться виділена позивачу кімната у рахунок майнового паю загальною площею 30,9 кв.м. яка належить позивачу на праві приватної власності. У даному випадку рішення приватного нотаріуса ОСОБА_3 про проведення державної реєстрації права власності на адмінбудівлю площею 373,1 кв.м., яка розташована у с. Дворище, вул. Л. Українки, 9, за Фермерським господарством «Пантус-ВВ» від 06.12.2017 є протиправним і підлягає скасуванню.
Перелічених документів у п.1-13 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Фермерське господарство «Пантус-ВВ» приватному нотаріусу не надало. Приватний нотаріус у графі "підстава виникнення права власності" послалась на акт прийому-передачі майна, виданий 01.06.2011, однак такий акт ніколи не складався і не може існувати. Крім того, позивач стверджує, що він свій сертифікат про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №036033 від 15.07.2004 Фермерському господарству "ОСОБА_4В." не передавав та не продавав. За таких обставин рішення нотаріуса по внесенню запису №23890411 від 06.12.2017 до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за Фермерським господарством «Пантус-ВВ» права власності на нерухоме майно є незаконним і підлягає скасуванню.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 відкрите провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання з повідомленням (викликом) осіб на 20.12.2018 на 11:30.
11.12.2018 на адресу суду надійшла заява від Фермерського господарства "Пантус-ВВ" про залучення його до участі у справі як третьої особи (а.с. 97).
20.12.2018 підготовче засідання відкладене на 30.01.2019 на 14:00 у зв'язку із задоволенням клопотання позивача про відкладення розгляду справи, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 20.12.2018 (а.с. 110-111).
25.01.2019 позивачем через відділ документального забезпечення суду подано уточнений адміністративний позов (а.с. 115).
30.01.2019 підготовче засідання відкладене на 21.02.2019 на 15:15 у зв'язку із недопуском до участі у судовому розгляді справи представника позивача ОСОБА_5 та задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи для надання часу на укладення договору з адвокатом про надання правничої допомоги, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 30.01.2019 (а.с. 130).
21.02.2019 відповідно до довідки розгляд справи відкладено на 20.03.2019 на 11:30 у зв'язку із неприбуттям позивача та надсилання позивачем телефонограми на адресу суду про відкладення розгляду справи (а.с. 138).
11.03.2019 на адресу суду відповідач надіслала лист про розгляд справи без її участі, у зв'язку із перебуванням на курсах підвищення кваліфікації у м. Київ. Крім того, у листі зазначила, що проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечує (а.с. 142).
У підготовче засідання 20.03.2019 прибув позивач та представник позивача, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача.
Відповідач у підготовче засідання 20.03.2019 не прибула, 11.03.2019 надіслала на адресу суду лист про розгляд справи без її участі (а.с. 142).
Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку осіб, які зявились у судове засідання, та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що зборами співвласників Колективного сільськогосподарського підприємства «Дворишенське» від 06.05.2004 затверджено списки осіб, які мають право на майновий пай.
Рішенням зборів уповноважених від 09.08.2006 (протокол №4) ОСОБА_1 було виділено в рахунок майнового паю кімнату колишньої бібліотеки та медпункту, загальною площею 30,9 кв.м. для створення приватного підприємства (а.с. 8-9).

Однак, як зазначає позивач, він не міг оформити дану кімнату у власність та провести її державну реєстрацію, оскільки йому чинив перешкоду у цьому Дворищенський сільський голова. Починаючи з серпня 2006 року ОСОБА_1 звертався усно до Дворищанської сільської ради з вимогою повернути вказану кімнату, яку згідно рішенням зборів уповноважених від 09.08.2006 (протокол№4) йому було виділено в рахунок паю. Для вирішення спірного питання позивач звертався з письмовими заявами до Дворищенського сільського голови, направляючи їх рекомендованими листами від 15.02.2016 та 08.04.2016, але відповіді не отримав.

Позивач звернувся із позовом до суду про витребування даної кімнати із незаконного володіння Дворищанської сільської ради.

Під час розгляду справи у суді Дворищанська сільська рада 29.09.2016 зареєструвала у державного реєстратора право власності на приміщення сільської ради площею 92,2 кв.м. за Дворищанською сільською радою, де знаходиться і виділена позивачу кімната в рахунок майнового паю.

Таким чином Дворищанська сільська рада стала власником приміщення площею 92,2 кв.м., де знаходиться виділена позивачу рішенням зборів від 09.08.2006 (протокол №4) в рахунок майнового паю кімната колишньої бібліотеки.

13.10.2016 державним реєстратором Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області було зареєстровано право власності за Дворищенською сільською радою.

За результатами розгляду справи №276/111/17 за позовом ОСОБА_1 04.09.2017 постановою Житомирського окружного адміністративного суду визнано неправомірними дії Державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_6 щодо внесення запису про право власності №16879465 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно із зазначенням дати та часу державної реєстрації 29.09.2016 11:37:59 та скасовано рішення Державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 31847044 від 13.10.2016 (а.с. 45-48)

10.08.2018 Приватною фірмою «Юрекс» на ім'я ОСОБА_1 був виготовлений технічний паспорт на приміщення, що знаходиться за адресою вул. Л.Українки, 9 в с. Дворище, загальною площею 30,9 кв.м (а.с. 25-43).

24.09.2018 позивач зареєстрував право власності на приміщення, обєкт житлової нерухомості, загальною площею 30,9 кв.м., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 22).

Приватним нотаріусом Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_3 06.12.2017 було здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна адмінбудівлі, загальною площею 373,1 кв.м., що розташована в с. Дворище по вул. Л.Українки, 9 Хорошівського району Житомирської області за Фермерським господарством «Пантус-ВВ», де знаходиться виділена позивачу кімната в рахунок майнового паю загальною площею 30,9 кв.м., яка є його приватною власністю (а.с. 44).

Не погоджуючись із вказаним рішенням та діями державного реєстратора, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

За таких обставин суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Пунктом 1 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як видно з матеріалів справи, підставою для звернення позивача з даним позов стала наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей, щодо права власності третьої особи - Фермерського господарства "Пантус-ВВ" на об'єкт нерухомого майна.

Разом з тим, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, приватний нотаріус не мав публічно-правових відносин саме з позивачем, прийняті оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувались реєстрації і поставлених перед органом реєстрації питань щодо прав іншої особи.

Аналіз зазначених фактичних обставин справи дає підстави вважати, що оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема про право власності на об'єкт нерухомого майна, який не належить до предметної юрисдикції адміністративного судочинства, визначеної ст.19 КАС України.

Таким чином, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, а випливає із приватно-правових відносин та обумовлений порушенням або загрозою порушення майнового (немайнового) приватного права та інтересу позивача, що є спором про право.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а має розглядатися у порядку цивільного судочинства, оскільки вчиненню реєстраційних дій передує невирішений спір про право.

Вказаної позиції притримується ОСОБА_7 Верховного Суду, що відображено у постановах від 25.04.2018 у справі №336/2177/17, від 18.04.2018 у справі №804/1001/16, від 04.04.2018 у справі №817/1048/16.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як видно з матеріалів справи, у даному випадку вимога про скасування запису приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки, в даному випадку наявний приватноправовий спір, щодо права власності на нерухоме майно, здійснення цього права та спір, щодо володіння і користування таким майном, що є виключно цивільно-правовими відносинами, які регулюються Цивільним кодексом України.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 (заяви №29458/04 та №29465/04), фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі "Занд проти Австрії" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом (Zand v. Austria № 7360/76).

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а має розглядатися в порядку цивільного судочинства відповідним судом загальної юрисдикції, визначеним за правилами підсудності, встановленими положеннями Цивільного процесуального кодексу України, оскільки вчиненню реєстраційних дій передує невирішений спір про право, а тому, відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження.

Згідно з ч.1 ст.239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Зважаючи на правову позицію Верховного Суду у даній категорії справ, характер спірних правовідносин та склад учасників справи, суд розяснює позивачу право на звернення з цим позовом у порядку цивільного судочинства (за правилами Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною 2 статті 239 КАС України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За змістом ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 19, 238, 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Клопотання відповідача Приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_3 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження в адміністративній справі №240/5244/18 за позовом ОСОБА_1 (вул. Батюка, 8, смт. Хорошів, Хорошівський район, Житомирська область, 12101, РНОКПП НОМЕР_1) до Приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_3 (вул. Казкова, 13, смт. Нова Борова, Володарсько-Волинський район, Житомирська область, 12114) про визнання дій незаконними, скасування запису в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно - закрити.

Розяснити ОСОБА_1, що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції загальних судів, визначеного за правилами підсудності, встановленими положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено: 25 березня 2019 року.

Головуючий суддя Єфіменко Ольга Володимирівна