Справа № 620/3303/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3303/18 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Головеньківське плюс» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Головеньківське плюс» до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - компанія «NIBULON S.A.», про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Головеньківське плюс» звернулося до суду з позовом у якому просило визнати протиправними дії службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, старшого державного виконавця Сіренка С.В., щодо вимоги надання інформації від Товариства з обмеженою відповідальністю «Головеньківське плюс».

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Сіренко С.В., направляючи на адресу позивача запит № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 з вимогою надати інформацію щодо наявності у нього майна, яке належить ПАТ «Компанії «Райз», стану заборгованості перед ПАТ «Компанії «Райз», надання письмових пояснень щодо її виникнення та надання завірених копій документів щодо здійснених договірних відносин між ПАТ «Компанія «Райз» та ТОВ «Головеньківське плюс» вийшов за межі наданих йому Державою та Законом прав.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 грудня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 759/16206/14-ц.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. відкрито виконавче провадження ВП № 55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц від 28.12.2017, боржником в якому є Публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз».

Листом ДФС України від 17 липня 2018 року повідомлено Відповідача, що згідно з даними обліково-звітної інформації системи органів ДФС ПАТ «Компанія «Райз» подало останню фінансову звітність за результатами фінансово-господарської діяльності першого кварталу 2018 року, а саме форму № 1 «Баланс», де відображено на кінець звітного періоду дебіторську заборгованість.

03 вересня 2018 року компанія «NIBULON S.A.», як стягувач у виконавчому провадженні, звернулась до відповідача з клопотанням щодо витребування відомостей про належне ПАТ «Компанія «Райз», як боржнику, майно, що перебуває у інших осіб, та майно чи кошти, які інші особи повинні передати боржнику, а також письмові пояснення щодо підстав і строків виникнення дебіторської заборгованості боржника та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів, зокрема від Товариства з обмеженою відповідальністю «Головеньківське плюс».

Відповідачем 03 вересня 2018 року направлено запит №55583162/20.1-4/23, зокрема до позивача, в якому він вимагав протягом трьох робочих днів з моменту отримання цього запиту подати до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС відомості про належне ПАТ «Компанія «Райз» майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати ПАТ «Компанія «Райз» та довідку про стан заборгованості позивача перед ПАТ «Компанія «Райз», письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі за текстом - «Закон № 1404-VIII») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно з частиною 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 3, 22 частини 3 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною 4 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною 5 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

За приписами п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 10 Закону № 1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

З наведених норм вбачається, що державний виконавець має право витребувати відомості, необхідні для вчинення виконавчих дій, в тому числі і відомості про майно боржника що знаходиться у третіх осіб, або має бути передано від цих осіб боржнику і на яке може бути звернуто стягнення.

У таких осіб виникає обов'язок повідомлення про наявність такого майна чи прав на майно у боржника.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при направленні Позивачу запиту діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Головеньківське плюс» залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 19 березня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук