Справа № 404/8533/18
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/8533/18
Номер провадження 2-а/404/832/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Мохонько В.В.,

при секретарі - Мосійчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Усольцевої Світлани Олександрівни, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Усольцевої Світлани Олександрівни, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, по якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №809-ДК/0332По/08/01/-18 від 27 листопада 2018 року, винесену старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Усольцевою Світланою Олександрівною, якою позивач була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративною відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до адміністративної відповідальності за порушення ст. 53 КУпАП закрити.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 листопада 2018 року старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Усольцевою Світланою Олександрівною щодо позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення №809-ДК/0332По/08/01/-18 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Так, 20 листопада 2018 року відповідачем без повідомлення позивача та його участі було проведене обстеження земельної ділянки, про що був складений акт обстеження № 809-ДК/1390/АО/10/01/-18.

20 листопада 2018 року в приміщенні Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області відповідач на підставі проведеного обстеження земельної ділянки, до якого позивач не залучалась і про яке не знала, склала щодо позивача протокол № 809-ДК/0333П/07/01/-18 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач була викликана в Соколівську сільську раду, де в присутності посадових осіб сільської ради її ознайомили зі змістом складеного протоколу шляхом прискореного прочитання протоколу вголос.

Вказує, що оскільки позивач не володіє правовою термінологією і погано розуміє на слух українську мову, прочитане відповідачем не зрозуміла, в зв'язку з цим клопотала надати протокол для особистого прочитання, на що отримала категоричну відмову, жодних доказів вчинення позивачем адмінправопорушення їй також представлено не було.

Позивач бажала також надати письмові пояснення, проте такої можливості на її клопотання їй не надали, та в протоколі було зазначено, що позивач відмовилась від підпису.

Зазначено, що на території Соколівської сільської ради Кіровоградської області земельна ділянка площею 0,12 га з кадастровим номером НОМЕР_2 використовується громадянкою ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 09.02.2018 ННА 241536. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення земель - для обслуговування автостоянки та складування матеріалів (брус дошки).

Відповідно до указаного в протоколі договору цільовим призначенням земельної ділянки позивача є індивідуальне садівництво.

Як зазначив позивач в поясненнях, наданих уже 27.11.2018 року, а не під час складання протоколу, автомобілі, які стояли на ділянці, належали позивачу і перебували там близько години. На земельній ділянці позивачем не розміщені будь-які основні, підсобні і допоміжні будівлі та споруди промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзні шляхи, інженерні мережі, адміністративно-побутові будівлі, інші споруди.

27 листопада 2018 року в м. Знам'янка, по вул. Чайковського, 7/55 у приміщенні відділу в Знам'янському районі ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області о 10 год. 10 хв. в присутності позивача, його представника та слухача (чоловіка позивача) відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, в результаті якого винесена спірна постанова, якою позивач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53 КУпАП та на неї накладене адмінстягнення у вигляді штрафу 170,00 грн.

В процесі розгляду справи жодні докази вчинення адмінправопорушення не досліджувалися, не запитувалась думка позивача та його пояснення щодо доказів.

За вказаного вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, за який спірною постановою вона притягнута до адмінвідповідальності. Протокол та акт обстеження є не допустимими доказами по справі, тому відповідно належні, достатні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення правопорушення, взагалі відсутні.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.12.2018 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання /а.с. 24-25/.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити, в судове засідання призначене на 21.03.2019 року представник позивача не з'явилася, повідомлена судом про час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи в судовому засіданні 26.02.2019 року заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначила, що було здійснено обстеження земельної ділянки за участю спеціаліста відділу земельних відносин комунальної власності містобудування та архітектури ОСОБА_5 та виявлено, що вказана земельна ділянка використовується під стоянку автомобілів та складування матеріалів (брус дошки).

Тобто, факт підпадає під порушення ст..96 Земельного кодексу України, а саме порушення використання землі не за цільовим призначенням, також порушення вимог ст.. 53 КУпАП.

Пунктом "а" частини першої статті 211 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення щодо використання земельних ділянок не за цільовим призначенням.

Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення №809-ДК/0332По/08/01/-18 від 27.11.2018 складена державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2, прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства та такою що не підлягає скасуванню.

В судове засідання 21.03.2019 року представник третьої особи не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.12.2018 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання /а.с. 24-25/.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожен має право звернутись за захистом прав, які вважає порушеними, у судовому порядку.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 20.11.2018 року старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Усольцевою Світланою Олександрівною у присутності спеціаліста відділу земельних відносин комунальної власності містобудування та архітектури ОСОБА_5 проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Соколівське Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області площею 0,12 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове використання: для індивідуального садівництва /а.с. 23/.

Обстеження земельної ділянки було проведено згідно наказу від 14.11.2018 року №809-ДК Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

За результатами обстеження земельної ділянки з кадастровим номером: НОМЕР_2 площею 0,12 га, яка належить на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2018 року ОСОБА_1, встановлено, що зазначена земельна ділянка використовуються під стоянку автомобілів та складування матеріалів (брус дошки).

До акту додається викопіювання з планово картографічного матеріалу.

За вказаних обставин відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №809/ДК/0333П/07/01/-18 від 20.11.2018 року про порушення ст. 20,21 пункт а) частини першої ст. 96 Земельного кодексу України, відповідальність за вчинене правопорушення передбачена пунктом ґ) частини першої ст. 211 Земельного кодексу України, частиною 9 ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 12 580 грн. /а.с. 21/.

Також було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 27.11.2018 року о 10 год. 00 хв. у приміщенні відділу контролю за використанням та охороною земель у Кіровоградському, Олександрівському, Знам»янському районах та у м. Кропивницькому Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

ОСОБА_1 від підпису в протоколі відмовилась.

Свідками правопорушення зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

27 листопада 2018 року старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Усольцевою Світланою Олександрівною щодо позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 809-ДК/0332По/08/01/-18 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. /а.с. 20/.

Позивач копію постанови отримала особисто 27.11.2018 року, про що мається її підпис у постанові.

Згідно ст. 188 Земельного кодексу України, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Положеннями ст. 9 зазначеного Закону визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Згідно ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону. Державні інспектори під час виконання службових обов'язків мають право на носіння форменого одягу встановленого зразка та використовувати спеціальні транспортні засоби з кольорографічним забарвленням і написом з емблемою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, старший державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Усольцева Світлана Олександрівна є уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи про адміністративні правопорушення особою.

Згідно ст.19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою в установленому законодавством порядку.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використання та охороною земель» визначено, що невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).

Згідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка площею з кадастровим номером: НОМЕР_2 площею 0,12 га, яка належить на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2018 року ОСОБА_1 відноситься до земель для індивідуального садівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Згідно п. г) ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 96 ЗК України, землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Відповідальність за порушення такого обов'язку встановлена положеннями стаття 53 КУпАП, а саме використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Класифікації цільового призначення земель, що була затверджена наказом Держкомзему України від 23.07.2010 за № 548 передбачається, що цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва має код цільового призначення -01.05.

Проте, ОСОБА_1 використовує зазначену земельну ділянку як землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення земель - для обслуговування автостоянки та складування матеріалів (брус дошки).

Будь-яких правовстановлюючих документів, які підтверджували зміну цільового призначення суду не надано.

Суд зазначає, що юридичний статус земель за своєю категорією відповідно до статті 19 ЗК України та за своїм основним цільовим призначенням, що поділяються на землі сільськогосподарського призначення та промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, мають різну правову складову та навантаження щодо характеру використання таких земельних ділянок в сфері земельних правовідносин.

Тобто, відповідачем обґрунтовано встановлено порушення положення пункту «а» частини 1 статті 96 ЗК України щодо обов'язку землекористувача, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

При здійсненні перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства, позивачем не надано жодних доказів, які могли б свідчити про відсутність факту використання земель не за цільовим призначенням.

В процесі розгляду даної справи представником позивача не спростовано факту використання земельної ділянки з кадастровим номером: НОМЕР_2 площею 0,12 га, яка належить на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2018 року ОСОБА_1, не за цільовим призначенням, а саме: під стоянку автомобілів та складування матеріалів (брус дошки).

Суд вважає безпідставним твердження представника позивача про незаконність оскаржуваної постанови з посиланням на процесуальні порушення при її винесенні, оскільки у відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте позивач, звертаючись до суду з адміністративним позовом жодних доказів на спростування фактів, зазначених в постанові про адміністративне стягнення, суду не надала.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач у справі під час прийняття оскаржуваної постанови діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її скасування та для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 5-6, 8-10, 73-78, 241-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Усольцевої Світлани Олександрівни, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення, а постанову старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Усольцевої Світлани Олександрівни про накладення адміністративного стягнення №809-ДК/0332По/08/01/-18 від 27 листопада 2018 рокувідносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду .

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач: старший державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Усольцева Світлана Олександрівна, місцезнаходження: вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький;

третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький.

Повне судове рішення складено 21.03.2019 року.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда