Справа № 1340/3649/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3649/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Карп'як О.О.,

секретаря судового засідання Лубоцька Н.І.,

за участю:

представників позивача - Гивель В.П., Томас Паул,

представник відповідача - Жеребецького Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Верболіз" до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Верболіз" (Львівська область, Жидачівський район, с. Володимирці, вул. Шкільна, буд.№1А) до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул.Стрийська,35) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.05.2018. Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Протокольною ухвалою від 12 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем встановлено порушення ТОВ «Верболіз» строків розрахунків за експортно - імпортними операціями та нараховано суму пені у розмірі 537637, 26 гривень, у зв'язку з чим Головним управління ДФС в Львівській області 22.05.2018 року винесено податкове повідомлення - рішення №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 537637,26 грн. Позивач вважає, що порушення, зазначені в акті перевірки щодо валютної виручки та надходжень у іноземній валюті не стосуються справи, оскільки договірні зобов'язання припинені шляхом зустрічних однорідних вимог, тому не потрапляють на валютний ринок, не є надходженням в іноземній валюті і не підлягають під регламент на який посилається ДФС у своєму акті, відтак не можуть бути порушення термінів розрахунків і не може бути нарахування пені. Позивач вважає грубим порушенням відповідачем вимог чинного законодавства, зокрема і вимог щодо свободи договору (ГК України, ЦК України та Конституції України), права позивача самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях (ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність»), а також прав та інтересів юридичної особи ТОВ «Верболіз», у зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, з підстав, наведених у заявах по суті справи (позовній заяві, додаткових поясненнях, відповіді на відзив).

Представник відповідача у встановлений судом строк надав відзив на позов, в якому із позовними вимогами не погодився, зазначивши, що при винесенні оскаржуваного рішення діяв в межах наданих йому повноважень, а посилання позивача викладені в позовній заяві спростовуються наданими суду доказами.

В судовому засіданні представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити та врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27.04.2018 року у справі №808/1707/17, від 29.01.2019 року у справі №819/2014/17, від 25.09.2018 року справа №К/9901/8289/18.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Головним управлінням державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Верболіз» () з питань дотримання вимог Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) за контрактом від 14.01.2016 № 14/01/16 з фірмою - нерезидентом «CLEANergy e.K»(Німеччинна). За результатами перевірки складено акт від 15.05.2018 року за № 1196/13-01-14-03/35056429 (далі - акт перевірки).

Проведеною перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «Верболіз» з питань дотримання вимог Закону України від 23.09.1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) у зв'язку із отриманою інформацією уповноваженого банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 09.02.2017 № 145-6/573 від 06.07.2017 № 145-6/802 встановлено порушення статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) по зовнішньоекономічному договору від 14.01.2016 № 14/01/16 укладеному з фірмою - нерезидентом «CLEANergy e.K».

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення форми «С» № від 22.05.2018 року, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штраф) у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 537 637, 26 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України із скаргою №42620/6 від 04.06.2018 . Відповідно до Рішення про результати розгляду скарги від 30.07.2018 №24936/6/99-99-11-01-02-25 Державною фіскальною службою України податкове повідомлення-рішення від 22.05.2018 № залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення (а.с.46-48).

До таких висновків контролюючий орган дійшов у зв'язку із наступним.

14 січня 2016 року ТзОВ «Верболіз» укладено договір міжнародної купівлі - продажу товарів № 14/01/16 з фірмою «CLEANergy e.K» (Німеччина). Згідно п.1 даного Договору, продавець зобов'язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов'язується прийняти у власність від Продавця на умовах FCA с. Володимирці (згідно з Правилами Інкотермс в редакції 2010 р.) ріпак, в кількості 30 000 кг (надалі іменується «товар» урожаю 2015 р.).

На виконання вимог договору від 14.01.2016 року № 14/01/16 ТзОВ «Верболіз» було експортовано на користь нерезидента «CLEANergy e.K» (Німеччина) насіння ріпаку на загальну суму 6160 євро згідно МД № 209040000/2016/014429 від 04.11.2016 року. Граничний термін отримання валютної виручки - 04.03.2017 .

За результатами перевірки повідомлення уповноваженого банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 06.04.2017 № 145-6/802 встановлено порушення ТзОВ «Верболіз» вимог ст. 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) по договору від 14.01.2016 № 14/01/16 укладеному з фірмою - нерезидентом «CLEANergy e.K» (Німеччина).

В акті перевірки було встановлено, що ТзОВ «Верболіз» не було представлено до перевірки висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики щодо продовження термінів розрахунків по даному контракту.

ТзОВ «Верболіз» не представлено до перевірки позовної заяви або судового рішення про задоволення позову платника до нерезидента.

ТзОВ «Верболіз» не зверталося до ТПП України про засвідчення обставин форс - мажору.

До перевірки ТзОВ «Верболіз» по договору від 14.01.2016 № 14/01/16 укладеному з фірмою - нерезидентом «CLEANergy e.K» (Німеччина), представлено угоду зарахування зустрічних вимог від 17.01.2017 № 1/17.

Предметом договору зарахування зустрічних вимог від 17.01.2017 року, укладеного ТзОВ «Верболіз» з компанією «CLEANergy e.K» (Німеччина), є зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникли у сторін. Вимога резидента до нерезидента, яка виникла згідно Контракту № 14/01/16 від 14.01.2016, строк виконання якої настав, становить 18480 євро. Вимога компанії «CLEANergy e.K» (Німеччина) до ТзОВ «Верболіз» про сплату 52900 євро, яка виникла згідно Договору № 15/6/13 від 15.06.2013, строк виконання якої настав (дане грошове зобов'язання виникло згідно МД від 07.08.2013 № 206060000/2013/004988, якою здійснено імпорт телескопічного колісного навантажувача). Сторони домовилися про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог зі сплати 18480 євро. Даний договір підписаний двома сторонами. Згідно з даними бухгалтерського обліку ТзОВ «Верболіз» (рахунок 362) по рахунках з компанією «CLEANergy e.K» (Німеччина) по контракту № 14/01/16 від 14.01.2016 дану операцію відображено - 17.01.2017 на суму 18480 євро Дт632/Кт 362.

Так, надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зважає на таке.

Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

12.1. Підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14. Пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

12.2. Підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 14.

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

12.3. Підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Закон України від 23.09.1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

Частина перша статті 1. Виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Частина п'ята статті1. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Частина перша статті 4. Порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Частина п'ята статті 4.Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Постанови Правління Національного Банку України від 04.12.2015 №863 та від 03.03.2016 № 140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України":

Пункт 1. Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Пункт 7. На час дії цієї постанови інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечить вимогам цієї постанови.

Постанови Правління Національного Банку України від 07.06.2016 №342, від 14.09.2016 № 386 та від 13.12.2016 №410 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України":

Пункт 1. Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів.

Пункт 4. Уповноважені банки не можуть знімати з контролю експортні операції клієнтів на підставі документів про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог: в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора/російських рублях (незалежно від суми операції); в інших валютах (якщо загальна сума зобов'язань, що припиняються зарахуванням у межах одного договору щодо експорту товарів, перевищує в еквіваленті 500 000 доларів США).

Пункт 7 (пункт 9). На час дії цієї постанови інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечить вимогам цієї постанови.

Виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки визначені законодавством.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

У разі порушення встановлених строків до платника податків застосовується відповідальність у вигляді пені в визначеному розмірі, а саме 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті за кожний день прострочення.

У зв'язку із запровадженням вимоги щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із-за кордону уповноваженим банкам з червня 2016 року заборонено знімати з контролю експортні операції клієнтів на підставі документів про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора незалежно від суми операції.

Припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог впродовж строку дії постанови Правління Національного банку України від 13.12.2016 №410 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" не вважається підставою для зняття експортної операції з контролю.

Відносини між позивачем та його контрагентом за експортною операцією врегульовані нормами приватного права. Ними не встановлені обмеження щодо зарахування зустрічних однорідних вимог при розрахунках з нерезидентами, припинення чи врегулювання зобов'язань на свій розсуд, навіть з відступленням від положень актів цивільного законодавства.

Втім, відповідно до частини другої статті 1 Цивільного кодексу України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

У правовому регулюванні публічно-правових відносин між позивачем та контролюючим органом - відповідачем вказані цивільно-правові норми застосовуються опосередковано.

З огляду на положення частини другої статті 19 Конституції України, при перевірці додержання резидентом строків зарахування валютної виручки, суб'єкт владних повноважень має керуватися нормами, що регулюють здійснення валютного контролю.

Як вже зазначалося, згідно з ними документи про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог не можуть виступати підставою для зняття з контролю експортних операцій. Отже, їх наявність не впливає на висновок про порушення строків зарахування валютної виручки.

Посилання позивача на необхідність дотримання принципу правової певності та неможливість скасування підзаконними актами передбаченого законами та міжнародними договорами правил, які передбачають звільнення переказів та платежів у рамках здійснення взаємної торгівлі товарами, не впливають на викладені вище висновки.

Постанови Правління Національного банку України не регулюють відносини між сторонами контракту, їх норми адресовані резидентові та уповноваженому банку, що здійснює валютний контроль за експортною операцією. Резидент при здійсненні господарської діяльності не був позбавлений можливості врегулювати договірні відносини з урахуванням загальнодоступних правил валютного контролю або врахувати ризики їх недодержання.

Право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів передбачено частиною другою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований відповідним Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.01.2019 року у справі №819/2014/17 та постанові від 27.04.2018 року у справі №808/1707/17.

Відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Покликання позивача на судову практику, долучену ним до матеріалів справи та лист ГУ ДФС у Львівській області від 24.05.2016 року №1595/13-18-22-00/232 судом не беруться до уваги, оскільки такі винесені/прийняті до набрання чинності постанови Правління Національного банку України від 13.12.2016 №410 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України".

За таких обставин, суд вважає висновок контролюючого органу про порушення ТОВ «Верболіз» ст. 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", є обґрунтованим.

Таким чином, оспорюване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийняття свого рішення, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Верболіз" (Львівська область, Жидачівський район, с. Володимирці, вул. Шкільна, буд.№1А, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул.Стрийська,35, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 березня 2019 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна