Справа № 320/35/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року № 320/35/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Блиставицького старостату Бучанської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Блиставицького старостату Бучанської міської ради, у якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Блиставицького старостату Бучанської міської ради, що полягає у невиконанні рішенні ІІІ сесії V скликання Блиставицької сільської ради від 18.08.2006 про передачу в приватну власність земельної ділянки для ведення ОСГ площею 0,16 га в с. Блиставиця Київської області;

- зобов'язати Блиставицький старостат Бучанської міської ради розглянути належним чином заяви ОСОБА_1 про виділення земельної ділянки для ведення ОСГ в натурі в іншому місці замість земельної ділянки по вул. Я. Мудрого, яка була приватизована іншою особою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно з рішенням Блиставицької сільської ради від 18.08.2006 їй було передано в безкоштовну приватну власність земельну ділянки для особистого селянського господарства площею 0,16 га. При виготовленні технічної документації позивач виявила, що виділена земельна ділянка приватизована іншою особою. Вказує, відповідач протиправно не виконує вищевказане рішення Блиставицької сільської ради від 18.08.2006, оскільки відмовляється надати позивачеві вільну земельну ділянку в іншому місці.

Відповідач позов не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки жодних заяв від позивача до Бучанської міської ради не надходило. Відповідач зауважив, що позивач має право звернутися відповідно до порядку, визначеного статтею 118 ЗК України до Бучанської міської ради із заявою про безоплатну приватизацію земельної ділянки, яку буде розглянуто Бучанською міською радою в порядку Регламенту Бучанської міської ради VII скликання 26.11.2015, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 118, 122 ЗК України, ст..ст. 26, 59, 71 ЗУ «Про місцеве самоврядування».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі №320/35/19 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1, виданим Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області 24.05.1996. Місце реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 10, зворотній бік).

Як вбачається з матеріалів справи, у 2006 році ОСОБА_1 звернулась до Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту в адміністративних межах Кулябівської сільської ради Яготинського району Київської області, розміром 0,16 га (а.с. 11).

Рішенням Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області від 18.08.2006 ОСОБА_1 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,16 га в АДРЕСА_1 (а.с.11).

Виявивши при виготовленні технічної документації, що виділена земельна ділянка приватизована іншою особою, 19 травня 2017 року позивач звернулась до Блиставицької сільської ради з проханням виділення земельної ділянки, на яку можливе оформлення права власності (а.с.13). Відповіді не отримала.

12 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Київської обласної ради із зверненням, у якому просила допомогти у вирішенні питання щодо безкоштовної передачі у приватну власність земельної ділянки згідно з рішенням сесії Блиставицької сільської ради від 18.08.2006 (а.с.14).

09 листопада 2018 року Блиставицький старостинський округ Бучанської міської ради розглянув звернення та повідомив, що для ведення особистого селянського господарства передбачений порядок статтею 116 та 122 Земельного кодексу України та рекомендував надати документи, що підтверджують право користування земельною ділянкою, додати матеріали відповідно до вимог п.6 ст.122 Земельного Кодексу України (а.с.16).

Не погоджуючись з вказаною відповіддю, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження землею врегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 6 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 10 статті 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, громадяни, які зацікавлені у реалізації свого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, у тому числі для особистого селянського господарства у межах населеного пункту, звертаються до відповідної сільської, селищної, міської ради з заявою, яку орган місцевого самоврядування зобов'язаний розглянути у місячний строк.

Судом встановлено, що рішенням Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області від 18.08.2006 ОСОБА_1 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,16 га в АДРЕСА_1 (а.с.11).

В позовній заяві позивач зазначає, що під час виготовлення технічної документації із землеустрою виявилося, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,16 га по вул. Леніна приватизована іншою особою.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, звертаючись із заявами про виділення земельних ділянок під особисте селянське господарство в с. Блиставиці в іншому місці, замість земельної ділянки по вул. Леніна, позивач не додав до заяв графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Натомість, в даних заявах позивач зазначив прохання виділити будь-яку земельну ділянку, придатну для особистого селянського господарства, на яку можливе оформлення права власності.

Суд зазначає, що положення частини шостої статті 118 ЗК України містять імперативні вимоги щодо обов'язковості додавання до клопотання зацікавленої особи графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів або погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а.

Аналіз викладеного свідчить, що визначення бажаного місця розташування земельної ділянки не відноситься до компетенції Блиставицького старостату Бучанської міської ради.

Таким чином, позивачеві необхідно звернутися до відповідача із заявою про виділення земельної ділянки із долученням графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

При цьому, суд роз'яснює позивачеві, що для з'ясування інформації про наявність земель комунальної власності в с. Блиставиця, які ще не надані у користування та можуть бути використані для особистого селянського господарства вони мають право звернутися до місцевого органу з питань містобудування та архітектури селищної ради та/або до місцевого територіального органу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із запитами про надання публічної інформації.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу положень частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачами під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження позиції щодо бездіяльності у виконанні рішення Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області від 18.08.2006.

Враховуючи встановлені обставини, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 25.03.2019.

Суддя Леонтович А.М.