Справа № 520/10139/18
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 березня 2019 р. № 520/10139/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ділбаряна А.А.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест 3000" (вул. О.Яроша, буд. 18-г, м. Харків, 61045, ) до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ) про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінвест 3000", з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просить суд скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2018/000839/2 від 02.10.2018 Харківської митниці ДФС.

Ухвалою суду від 19.11.2018 прийнято цю позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 17.01.2019 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача були відсутні правові підстави визначати митну вартість товару за другорядними методами, оскільки митну вартість товару ТОВ Укрінвест 3000 було обґрунтовано зазначено за фактично сплаченою до моменту доставки товару в порт ціною контракту, тобто за основним методом. Позивач вважає рішення відповідача про коригування митної вартості товару незаконним, необґрунтованим, таким, що порушує законні права та інтереси позивача.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих декларантом під час митного оформлення, було виявлено, що ці документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що стало підставою для застосування ч.3 ст. 53 МК України.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест 3000" ОСОБА_1 - у судовому засіданні просила задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Харківської митниці ДФС ОСОБА_2 - у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Також зазначила, що позивач не скористався правом випущення товарів у вільний обіг, фактично погодившись з визначеною митницею митною вартістю, подав нову ВМД, самостійно визначивши митну вартість за резервним методом. Тому, за правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 30.10.2018 по справі № 816/2396/17, це є достатньою підставою для відмови в позові.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив такі обставини.

Між ТОВ Укрінвест 3000 та компанією Shaoxing City Jinqiao Textile Co, LTD укладено зовнішньоекономічний контракт №7 від 10.05.2017, відповідно до п.п. 1.1-1.3 якого продавець зобов'язувався поставити позивачу товар (текстиль) в асортименті, кількості, за ціною, у строки та на умовах, зазначених у Додатках до Контракту на кожну партію товару, а покупець (позивач) зобов'язувався такий товар прийняти та сплатити його вартість у відповідності до Додатку до контракту на партію товару. Партією товару сторони визначили кількість товару, визначену інвойсом.(а.с.21-26)

Додатком №4 до контракту №7 від 10.05.2017 та інвойсом визначено ціну, кількість та асортимент товару загальною вартістю 57481,0 доларів США з оплатою товару до моменту доставки товару у порт ОСОБА_1 на умовах СІF.(а.с.27)

Платіжними дорученнями в іноземній валюті №14 від 11.06.2018 та № 22 від 06.09.2018 ТОВ Укрінвест 3000 сплатило продавцю вартість товару в сумі 57481,0 доларів США.(а.с.30-31)

Для здійснення митного контролю та митного оформлення вказаної партії товару ТОВ Укрінвест 3000 до Харківської митниці ДФС подана електронна митна декларація типу ІМ-40 №UA807170/2018/047522 від 01.10.2018.

Судом встановлено, що до митного оформлення позивачем подано наступні документи: контракт №7 від 10.05.2017, додаток №4 від 06.06.2018 до контракту, інвойс №20180601 від 05.08.2018, пакувальний лист від 05.08.2018, платіжні доручення в іноземній валюті № 14 від 11.06.2018 та №22 від 06.09.2018, експортна декларація продавця, лист про технічні характеристики товару, сертифікат ССРІТ, страховий поліс № від 21.08.2018, сертифікат походження товару №18С3306С213 7/00022, коносамент №NBDA007006.

Представником відповідача надано пояснення, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UA807000/2018/047522 від 01.10.2018 спрацював ризик, згенерований АСАУР, на підставі результату застосування системи управління ризиками по вказаній декларації посадовою особою підрозділу митного оформлення направлений запит щодо вирішення питання правильності визначення митної вартості товару до спеціалізованого підрозділу Харківської митниці ДФС.

За результатами аналізу контролюючим органом встановлено, що заявлена позивачем митна вартість товару за вищевказаною митною декларацією менша, ніж митна вартість по фактам митних оформлень Харківською митницею ДФС ідентичних товарів, в тому числі товарів, оформлених ТОВ Укрінвест 3000.

Між митним органом та декларантом проведена процедура консультації з метою обміну наявної у кожного з них інформації та вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Позивачем на адресу митного органу надано лист №211 від 02.10.2018, в якому надано калькуляцію виробника на товар (умови СІF ОСОБА_1) від 01.06.2018, також позивач у звязку з відсутністю можливості у десятиденний строк надати додаткові документи, щодо товарів, які оформлюються згідно до декларації №UA807170/2018/047522 від 01.10.2018, крім раніше наданих та у звязку с наднормативним простоєм автомобіля та контейнера, просив Харківську митницю прийняти рішення та випустити товар у вільний обіг. (а.с.108).

Після розгляду документів, поданих для митного оформлення товару, поставленого на виконання контракту №7 від 10.05.2017, Харківською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2018/000839/2 від 02.10.2018.(а.с.103-104)

02.10.2018 для здійснення митного контролю та митного оформлення ТОВ Укрінвест 3000 до Харківської митниці ДФС подана нова електронна митна декларація типу ІМ-40 №UA807170/2018/047728 від 02.10.2018 на товар, поставлений за контрактом №7 від 10.05.2017 з Shaoxing City Jinqiao Textile Co, LTD. (а.с.112-114)

Надаючи правову оцінку рішенню суб'єкта владних повноважень в межах спірних правовідносин, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 37.1, п. 37.2 ст. 37 Податкового кодексу України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов'язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у звязку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Так, позивач, отримавши Рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2018/000839/2 від 02.10.2018 Харківської митниці ДФС, подав нову електронну митну декларацію типу ІМ-40 №UA807170/2018/047728 від 02.10.2018 на товар, поставлений за контрактом №7 від 10.05.2017 з Shaoxing City Jinqiao Textile Co, LTD.

Відповідно до глави 2 розділу II «Заповнення граф митних декларацій» Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за № 1372/21684 (далі за текстом Порядок № 651), Графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Отже, з аналізу ч. 2 ст. 263 Митного кодексу України та глави 2 розділу II Порядку № 651, вбачається, що у разі незгоди імпортера з митною вартістю, що визначена контролюючим органом, регламентований законодавством алгоритм дій імпортера (декларанта) передбачає подання нової митної декларації, в якій зазначаються (1) сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю, визначеною декларантом; (2) сума платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. На різницю між зазначеними сумами декларант надає гарантії, зокрема шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом.

Так, у електронній митній декларації типу ІМ-40 №UA807170/2018/047728 від 02.10.2018 позивач у лівому підрозділі графи 43 зазначив 6-й метод визначення митної вартості, в той час як правий підрозділ цієї графи не заповнив, що свідчить про самостійне визначення декларантом митної вартості, без урахування рішення про коригування митної вартості.

Нараховані у графі 47, а також у графі В «Подробиці розрахунків» митні платежі позначаються відповідним кодом розрахунку відповідно до Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Мінфіну від 20 вересня 2012 року № 1011. Сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку « 01» (безготівкова форма сплати), « 02» (готівкова форма сплати), « 15», « 72», « 91» або « 92».

Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку « 55».

Графа 47 електронної митної декларації типу ІМ-40 №UA807170/2018/047728 від 02.10.2018 містить код розрахунку « 01» (безготівкова форма сплати).

Аналіз змісту позовних вимог свідчить про те, що позивач не згоден з митною вартістю, яка визначена митним органом у спірному рішенні. Відтак, він мав право скористатись механізмом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом), однак не зробив цього, фактично погодившись із митною вартістю, визначеною митним органом.

Суд зазначає, що до предмету доказування у цій категорії справ входять обставини заповнення митної декларації, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової митної декларації - у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості. Дослідження відомостей з відповідних граф митних декларацій є необхідним для правильного вирішення такого спору, зокрема, для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю. Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір. У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості слід відмовити.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 30.10.2018 по справі № 816/2396/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, суд зазначає, що згідно з ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Таким чином, сума ПДВ, визначена в електронній митній декларації типу ІМ-40 №UA807170/2018/047728 від 02.10.2018, є узгодженою сумою податкового зобовязання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2018/000839/2 від 02.10.2018 Харківської митниці ДФС, яке є правовим актом індивідуальної дії, після подання позивачем нової електронної митної декларації типу ІМ-40 №UA807170/2018/047728 від 02.10.2018 фактично вичерпало свою дію та не порушує прав позивача, оскільки визначає митну вартість товарів в тому ж самому розмірі, що й визначив самостійно позивач в новій ВМД, узгодивши суму ввізного ПДВ.

Оскільки задоволення позову можливе тільки в разі встановлення факту порушення прав та інтересів позивача, порушення яких не встановлено, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест 3000" (вул. О.Яроша, буд. 18-г, м. Харків, 61045, ) до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ) про скасування рішення відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 березня 2019 року.

Суддя Білова О.В.