Справа № 1340/4660/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1899/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участі представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.12.2018 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Качур Р.П., повний текст судового рішення складено 15.12.2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про зобовязання вчинити дії, просила зобовязати Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком з 14.09.2017 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вона до 29.07.1999 року позивачка мешкала за адресою: м. Львів, вул. Сковороди, 6/15. 29.07.1999 - виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль. 28.07.2017 року, у віці 63 років і страховому стажі більше 28 років, представники ОСОБА_2 звернулись до Пенсійного фонду України із заявою, в якій просили визначити уповноважений територіальний орган, що має розглянути заяву про призначення пенсії та направити її за належністю для розгляду по суті. ПФУ листом від 04.08.2017 року направив заяву про призначення пенсії позивачки з доданими документами в Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України. Листом від 18.08.2017 року Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України відмовило позивачці у призначенні пенсії. Просила позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.12.2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_2. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїхала на постійне місце проживання до Держави Ізраїль 29.07.1999 року.

28.07.2017 року представники позивачки звернулись з апостильованою заявою до Пенсійного фонду України, підписаною ОСОБА_2 21.06.2017 року, в якій просили визначити уповноважений територіальний орган, що має розглянути заяву про призначення пенсії та направити її за належністю для розгляду по суті.

Листом від 04.08.2017 року ПФУ направив заяву про призначення пенсії позивачки з доданими документами в Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України. До заяви про призначення пенсії за віком додано наступні документи: копію довіреності, копію ІПН, копію посвідчення особи Держави Ізраїль, копію трудової книжки, оригінал довідки про заробітну плату №46 від 02.08.2017 року (а.с.58-61).

14.09.2017 року представник позивачки подала безпосередньо до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова особисту заяву позивачки про призначення пенсії, аналогічну тій, яку було подано попередньо.

18.08.2017 року Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова листом №3351/02-11 повідомило, що відповідно до пункту 2.1 та пункт 2.9 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії подаються: документи про місце проживання (реєстрації) особи; особа яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації). З огляду на зазначене, немає підстав для призначеня пенсії ОСОБА_2 за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с.62-64). Крім цього, аналогічну відповідь 19.09.2017 року Личаківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Львова листом №3973/02-11 скеровано на адресу представника позивачки (а.с.66-68).

Згідно ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25.11.2005 за № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846).

Пунктом 1 Порядку № 22-1 передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління пенсійного фонду України у районі, місті, а також у місті та районі , що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії за віком.

Згідно пунктів 2.22-2.23 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.

Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 орган встановлено, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі (п.4.2 Порядку № 22-1).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку № 22-1).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 Порядку № 22-1).

Відтак, особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення пенсії, реалізація якого повинна здійснюватися у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі №1058-IV і затвердженого на виконання його положень Порядку № 22-1.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, визначені п. 2.1 Порядку, подані до уповноваженого органу ПФ України в установленому порядку.

Одночасно, орган, що призначає пенсію, може здійснювати перевірку достовірності таких документів і зазначених у них відомостей, що узгоджується з пунктом 4.2 Порядку № 22-1.

Згідно з абз. 1 п. 2.9 Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20.11.2012 року документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Підставою для не прийняття рішення відповідачем про призначення позивачці пенсії за віком слугувала та обставина, що остання не надала відповідачу оригінал документу, що підтверджує її належність до громадянства України, засвідчує особу, місце проживання та вік (паспорт).

Як вбачається з матеріалів справи, що разом із заявою позивачкою (через уповноваженого представника) було подано, зокрема, посвідчення особи, видане Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль, з якого не вбачається, що позивачка є громадянкою України. При цьому, фактичне місце проживання позивача ОСОБА_2 АДРЕСА_1. Суд зазначає, що вказане посвідчення особи, яке видано Державою Ізраїль, не підтверджує громадянство України у розумінні Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492.

Таким чином, представником позивачки до органу Пенсійного фонду України не було надано належного посвідчення особи у розумінні наведеної норми.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року, на яке посилається позивачка, визнано неконституційними положення Закону №1058-1V в частині статті 49 «Припинення та поновлення виплати пенсії» та другого речення статті 51 «Виплата пенсії у разі виїзду за кордон», тобто стосуються виключно питання припинення виплати раніше призначеної на території України пенсії і не регулюють питання призначення пенсії. Тому вказане рішення Конституційного Суду України не може бути застосоване до правовідносин з призначення пенсії позивачеві.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами ПФУ, що позивачка повинна надати документи, які підтверджують місце її реєстрації в України, оскільки виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадян на одержання призначеної пенсії не може пов'язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа.

Разом з тим, відповідачем фактично не приймалось рішення про відмову в призначенні пенсії за віком позивачці, а у межах вимог Порядку № 22-1 здійснено розгляд питання прийняття поданих позивачем документів.

Аналогічна позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, в постанові від 21.09.2018 року у справі № 805/465/18-а.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.12.2018 року у справі №1340/4660/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 20.03.2019 року