Справа № 826/13178/17
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до Державної служби геології та надр України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Трипільська колота цегла», про визнання протиправним та скасування рішення №21309/02-17 від 22.09.2017 року, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення щодо повернення листом №21309/02-17 від 22.09.2017 року заяви ПАТ «СК «Укррічфлот» з документами та відмову про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування корисних копалин Стугнівського родовища піску, що знаходиться в Обухівському районі; зобов'язати повторно розглянути заяву ПАТ «СК «Укррічфлот» з пакетом документів щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування піску Стугнівського родовища, що знаходиться в Обухівському районі Київської області на підставі пп. 3 п. 8 Порядку (№ 15574/02/12-17 від 15.09.2017 року); зобов'язати прийняти рішення щодо продажу на аукціоні спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування корисних копалин Стугнівського родовища піску, що знаходиться в Обухівському районі Київської області; визнати протиправним та скасувати наказу від 12.12.2017 року №548 в частині надання ТОВ «Трипільська колота цегла» спеціального дозволу на користування надрами на видобування пісків Стугнівського родовища, визнання протиправним та скасування спеціального дозволу №6241 від 28.12.2017 року (згідно заяви від 19.04.2018 року).

Під час розгляду справи позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову у вигляді зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 12.12.2017 року №548 в частині надання ТОВ «Трипільська колота цегла» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування піску Стугнівського родовища до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 серпня 2018 року, заяву Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» задоволено. Зупинено дію наказу Державної служби геології та надр України №548 від 12.12.2017 року «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами» в частині надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Трипільська колота цегла» спеціального дозволу на користування надрами.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що при задоволенні клопотання суд не врахував той факт, що зупинення дії наказу №548 від 12.12.2017, фактично вирішує спір, що не відповідає меті застосування правового інститут забезпечення позову. На думку апелянта, дані обставини свідчать про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного дослідження усіх фактів та доказів які мають значення у даній справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що на офіційному сайті Держгеонадр України опубліковано Наказ від 12.12.2017 року № 548 про надання ТОВ «Трипільська колота цегла» спеціального дозволу на видобування піску Стугнівського родовища на підставі пп.3 п.8 Порядку № 615, тобто, існує реальна загроза праву АСК «Укррічфлот» претендувати на отримання спеціального дозволу на користування надрами Стугнівського родовища за результатами аукціону, для відновлення якого необхідно буде докласти значних зусиль та витрат без вжиття заходів забезпечення доказів.

Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, обов'язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Колегія суддів, перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим обставинам, а також, оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи та дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, приходить до висновку про те, що позивачем наведено наявність підстав щодо можливих наслідків заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам та доведено існування обставин, визначених у ст.150 КАС України.

Крім того, інститут заходів забезпечення позову направлений для захисту прав сторони саме у випадках, коли оскарження рішення суб'єкта владних повноважень не зупиняє його дію, тому з метою недопущення настання негативних наслідків до моменту визнання протиправними чи правомірними рішення контролюючого органу слід такі заходи застосовувати, що гарантуватиме принцип непорушності прав сторони.

Колегія суддів зазначає, що заходи забезпечення позову, які запроваджують певні обмеження, не є постійними, а мають тимчасовий характер, при цьому сторони не позбавлені права звертатися до суду з клопотанням про зміну заходів забезпечення позову або їх скасування.

Разом із тим, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 року прийнято відмову ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» від позову. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2018 року визнано нечинним. Закрито провадження у справі за адміністративним позовом ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до Державної служби геології та надр України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Трипільська колота цегла» про визнання протиправним та скасування рішення №21309/02-17 від 22.09.2017 року, зобов'язання вчинити дії.

З огляду на викладене, сторони мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив з дотриманням норм процесуального права, викладені у скарзі міркування та твердження позивача не спростовують правильності висновків суду.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

А.Г. Степанюк