Справа № 825/1666/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1666/18 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області про зобов'язання Головного управління Національної поліції в Чернігівській області виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену одноразову грошову допомогу (у зв'язку із встановленням 2 групи інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ) у розмірі 146000,00 грн.; встановлення відповідачу строку (після набрання рішенням законної сили) для подання до суду звіту про виконання рішення суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену одноразову грошову допомогу (у зв'язку із встановленням 2 групи інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ), у розмірі 146000,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року та прийняти нову постанову якою відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Апелянт вважає, що оскільки останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію», у зв'язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №4, яку вже фактично отримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати виходячи з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України (ОВС). З 07.11.2015 року по вересень 2016 року позивач проходив службу в поліції.

29.09.2016 року Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області №190 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п.2 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" на підставі свідоцтва про хворобу від 05.09.2016 року №341.

З 02.11.2016 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності, яка пов'язана з проходженням служби в ОВС, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВБ №045227.

21.11.2016 року позивач звернувся до управління Національної поліції в Чернігівській області з заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності другої групи, пов'язаної з проходження служби.

Листом від 04.01.2017 року №П-645/124/05/20-2017 відповідач відмовив ОСОБА_2 в призначенні одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням 2 групи інвалідності з підстав, що така допомога здійснюється лише відповідно до ст.97-101 Закону України "Про Національну поліцію" у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, а не в ОВС, як зазначено у виписці з акту огляду МСЕК.

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 16.02.2017 року по справі №750/794/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 року визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Чернігівській області щодо відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.09.2017 року було зобов'язано ГУНП в Чернігівській області призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 року №4.

На виконання рішення суду ГУНП в Чернігівській області видано Наказ від 09.10.2017 року №1686 про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у сумі 144000 грн. та виплачено вказані кошти, що підтверджується платіжним дорученням від 19.12.2017 року №7686.

Вважаючи, що ГУНП в Чернігівській області неправильно визначено суму одноразової грошової допомоги звернувся до суду з адміністративним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

07.11.2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію» і «Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 (далі - Порядок №850).

Згідно з п. 5 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

За змістом п. 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з ч. 2 ст. 97 вказаного Закону порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.ст. 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» та з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок №4; в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №916 від 12.09.2016 року, який набрав чинності 07.10.2016 року, п.5 Розділу 1 Порядку №4 доповнено пп. 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

За змістом пп. «б» п. 4. ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції на день виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги) поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено II групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 90 прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

З огляду на викладене, слід констатувати наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням йому інвалідності, по причині захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Разом з тим, аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини дають підстави для висновку, що право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону України «Про Національну поліцію». У зв'язку з цим необхідно зауважити, що позивачу підлягає нарахуванню і виплату одноразова грошова допомога у розмірі, передбаченому саме Законом України «Про Національну поліцію», а не Законом України «Про міліцію» і Порядком № 850, оскільки підстави для її виплати виникли у позивача під час проходження служби поліцейського.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 07.03.2018 року (справа № 554/155/17), від 27.02.2019 року (справа № 761/7392/17).

Судом першої інстанції залишено поза увагою те, позивача звільнено зі служби в поліції 29.09.2016 року за п.2 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" на підставі свідоцтва про хворобу від 05.09.2016 року №341, а тому на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію», а порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги урегульовано Порядком № 4.

Крім того, судом не взято до уваги й те, що додатковою постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.09.2017 року було зобов'язано ГУНП в Чернігівській області призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу саме у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 року №4.

Вказане судове рішення набрало законної сили та у відповідності до ст.370 КАС України є обов'язковим для учасників справи, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вказаного рішення суду ГУНП в Чернігівській області видано Наказ від 09.10.2017 року №1686 про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у сумі 144000 грн. та виплачено вказані кошти, що підтверджується платіжним дорученням від 19.12.2017 року №7686.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що застосуванню підлягають саме п.15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» та ст.23 Закону України «Про міліцію», оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», оскільки ця норма за своїм змістом не розповсюджує порядок отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», на осіб, які набули право на відповідні виплати після втрати чинності Законом України «Про міліцію», а лише зберігає такий порядок для тих, хто набув право на ці виплати до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Отже, на підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що дії ГУНП в Чернігівській області з призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 року №4 є правомірними, а позовні вимоги ОСОБА_2 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 20.03.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев