Справа № 826/13573/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 березня 2019 року № 826/13573/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ільзас Груп"
до Головного управління Держпраці у Київській області
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ільзас Груп" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, в якому просило:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Київській області щодо винесення постанови №КВ769/1063/АВ/П/ПТ/ТД/ФС-364 від 09.08.2018 року про накладення на ТОВ "Ільзас Груп" штрафу в розмірі 223380,00 грн.;

- скасувати постанову №КВ769/1063/АВ/П/ПТ/ТД/ФС-364 від 09.08.2018 року про накладення на ТОВ "Ільзас Груп" штрафу в розмірі 223380,00 грн.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що за твердженням позивача дії відповідача були неправомірними, а оскаржувана постанова про накладення штрафу №КВ769/1063/АВ/П/ПТ/ТД/ФС-364 від 09.08.2018 року - є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки остання винесена на підставі хибних висновків.

Крім того, на переконання позивача, порушення його прав також мало місце з огляду на те, що відповідачем не було належним чином повідомлено позивача про час та місце розгляду справи щодо накладення даного штрафу.

В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника чи відкладення розгляду справи не надходило.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, у тому числі з мотивів, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Враховуючи викладене, суд ухвалив подальший розгляд справи завершити в порядку спрощеного (письмового) провадження без виклику сторін.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, згідно заяви від 08.06.2018 року Вх. №Г-2619 до Головного управління Держпраці у Київській області звернулась громадянка ОСОБА_1 з повідомленням про те, що вона працювала в ресторані "Маріо" ("Ельзас Групп") за адресою м. Київ, вул. Льва Толстого 14-а з 01.03.2018 року по 01.06.2018 року і при звільненні їй не виплатили заробітну платню за два місяці роботи. Також, в даній заяві остання зазначила, що офіційно працевлаштована не була, та просила вжити заходів щодо виплати заробітної плати.

На підставі вказаного звернення від 08.06.2018 року Вх. №Г-261 та з метою виконання вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.07.2007 року №877, постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 року №1104 "Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Головне управління Держпраці у Київській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017 року №75, розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №929, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295, наказу Міністерства соціальної політики від 18.08.2017 року №1338, відповідачем винесено наказ від 02.07.2018 року №2360, згідно якого інспекторам праці (головним державним інспекторам) відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Демченку А.В. та Ющенку В.П. доручалось здійснити інспекційне відвідування на предмет додержання законодавства про працю, не оформлення трудових відносин суб'єктом господарювання ТОВ "Ільзас Груп", , юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Льва Толстого, будинок 14, корпус А.

Вказане інспекційне відвідування наказувалось провести з 03 липня по 16 липня 2018 року та на що, відповідно, винесено направлення від 02.07.2018 року №769.

Так, 06.07.2018 року посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку (інспекційне відвідування) з питань дотримання законодавства про працю Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільзас Груп" (надалі - ТОВ "Ільзас Груп") за адресою: 01033, м. Київ, вул. Льва Толстого, 14, корп. А, ресторан "Маріо", за результатами якої складено акт від 16.07.2018 року №КВ769/1063/АВ.

З опису стану додержання вимог законодавства про працю та опису виявлених порушень ТОВ "Ільзас Груп" убачається, що у ході інспекційного відвідування встановлено, зокрема, наступне.

У порушення частини першої статті 21 Кодексу законів про працю України керівництво ТОВ "Ільзас Груп", , використовує працю найманих робітників без оформлення трудових відносин.

У порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України працівники допускаються до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Під час перевірки 06.07.2018 року о 16 годині 20 хвилин ТОВ "Ільзас Груп" за адресою м. Київ, вул. Льва Толстого, 14, виявлено, що громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працюють в ресторані "Маріо", що належить ТОВ "Ільзас Груп" за вищезазначеною адресою, відповідно офіціантом та хостесом.

Згідно наданих 20.07.2018 року документів (заява на прийняття на роботу, особові картки працівників, наказу на призначення від 06.07.2018 року №6-К) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийняті на роботу офіціантом та хостесом з 06.07.2018 року. Повідомлення "про прийняття працівника на роботу" в державну фіскальну службу було направлено 06.07.2018 року о 19 год. 40 хв. та 19 год. 48 хв. відповідно, тобто після фіксації роботи даних працівників без оформлення трудових відносин. Крім того, до перевірки надано книгу обліку трудових книжок, в якій не відображено прийом цих працівників на роботу, та штатний розпис працівників ТОВ "Ельзас Груп" за липень 2018 року, в якому посада хостеса не передбачена. Відповідно до наданих документів, з моменту відкриття ресторану з 18.08.2017 року, ТОВ "Ельзас Груп" не заключило договір про трудові відносини з жодним офіціантом.

Таким чином, перевіркою встановлено факт роботи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ТОВ "Ільзас Груп" без оформлення останніми трудових відносин.

Разом з тим, на усунення виявлених порушень посадовою особою відповідача винесено відповідний припис від 16.07.2018 року №769/1063/АВ/П.

На виконання даного припису позивачем на адресу відповідача направлялось повідомлення від 09.08.2018 року №01/08-01, в якому вказувалось, що громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працюють в ТОВ "Ільзас Груп" з 06.07.2018 року на підставі наказу про прийняття на роботу від 06.07.2018 року №6-к та займають посади офіціанта та фахівця з прийому гостей відповідно.

Також, додатково зазначалось, що документи, які підтверджують факт оформлення трудових відносин з вищевказаними особами раніше вже надавалися (заяви про прийняття на роботу, особові картки працівників, наказ про призначення від 06.07.2018 року №6-к).

Попри це, розглянувши справу про накладення штрафу, повідомлення про розгляд якої направлялось позивачу листом від 31.07.2018 року №43/2/18/10978, та на підставі акта від 16.07.2018 року №КВ769/1063/АВ щодо порушень ТОВ "Ільзас Груп", керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України "Про зайнятість населення", частиною третьою статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, та на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України відповідачем вирішено накласти на ТОВ "Ільзас Груп", штраф у розмірі 223380,00 грн., на що винесено постанову від 09.08.2018 року №КВ769/1063/АВ/П/ПТ/ТД/ФС-364.

За твердженням позивача, лист відповідача від 31.07.2018 року №43/2/18/10978 із повідомленням про те, що 09.08.2018 року о 10 год. 25 хв. буде проводитися розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, передбачених абзацом восьмим частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України надійшов на адресу ТОВ "Ільзас Груп" лише 11.08.2018 року, а отже мало місце порушення вимог пунктів 6, 7, 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, оскільки Підприємство не було належним чином повідомлено про розгляд справи щодо накладення штрафу у встановлений законодавством строк.

Водночас, вважаючи висновки, викладені в акті відповідача від 16.07.2018 року №КВ769/1063/АВ протиправними та такими, що не підтверджують будь-які юридичні факти, позивачем зазначено зокрема про те, що згідно частини першої статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" під час проведення позапланового заходу у відношенні ТОВ "Ільзас Груп" посадові особи відповідача були обмежені предметом перевірки, а саме обставинами, пов'язаними із розглядом питань щодо можливого порушення прав та інтересів фізичної особи, яка до них звернулася, та які стали підставою для проведення інспекційного заходу.

Оскільки в ході проведення інспекційного відвідування посадовими особами відповідача з'ясовувались питання щодо укладення між ТОВ "Ільзас Груп" та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 трудових договорів, хоча дане питання не було підставою для ініціювання проведення позапланової перевірки підприємства, позивачем зазначено, що таким чином посадовими особами відповідача при проведенні інспекційного заходу порушено вимоги наведеної вище норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно, не вбачаючи зі своєї сторони порушень законодавства про працю та вказуючи на наведені вище обставини, позивачем зроблено висновок про протиправність дій відповідача, а отже і про безпідставність оскаржуваної постанови про накладення штрафу, наслідком чого мало місце звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Заперечуючи проти задоволення вимог позивача, у поданому відзиві на позовну заяву відповідачем обґрунтовано свою позицію, у тому числі, наступним.

Так, відповідні документи, а саме заява про прийняття на роботу, особові картки працівників, наказ на призначення від 06.07.2018 року №6-К, про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийняті на роботу з 06.07.2018 року надані ТОВ "Ільзас Груп" 20.07.2018 року, тобто після проведення інспекційного відвідування відповідачем.

У порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 повідомлення про прийняття працівника на роботу в Державну фіскальну службу направлено 06.07.2018 року о 19 год. 40 хв. та о 19 год. 48 хв. відповідно, тобто не до початку роботи працівниками за укладеним трудовим договором.

Стосовно несвоєчасного отримання позивачем повідомлення відповідача про розгляд справи щодо накладання фінансових санкцій, останнім зазначено, що лист з інформацією про розгляд справи про накладання фінансових санкцій направлявся позивачу 03.08.2018 року та який було отримано ним 06.08.2018 року. Вказане підтверджується чеком від 03.08.2018 року про відправку рекомендованим листом та копією роздруківки статусу відстеження відповідного відправлення.

Натомість в конверті, копія якого додана позивачем до позовної заяви, містилася постанова про накладення фінансових санкцій від 09.08.2018 року, та яка була відправлена даним листом 13.08.2018 року і отримана позивачем 14.08.2018 року, на підтвердження чого відповідачем також було надано копію чека від 13.08.2018 року про відправку рекомендованим листом та копію роздруківки статусу відстеження даного відправлення.

Відповідач вказав, що під час проведення інспекційних відвідувань інспектори праці керуються Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295, а тому, посилаючись на відповідні норми останнього зазначив, що Головне управління Держпраці у Київській області діяло виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та чинним законодавством.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини Кодекс законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VIII.

Так, згідно частини другої статті 2 Кодексу законів про працю України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

За частиною першою статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

При цьому, згідно частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності з приписами статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

В той же час, згідно частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 (надалі - Порядок №509).

Згідно приписів пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (надалі - Закон №877-V).

Як убачається з частини четвертої статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються, у тому числі, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (надалі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

У відповідності до підпункту 1 пункту 3 Положення №96 основними завданнями Держпраці є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (підпункт 6 пункту 4 Положення №96).

За пунктом 7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно, Положення про Головне управління Держпраці у Київській області затверджене наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017 року №75.

Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) визначені статтею 4 Закону №877-V.

Зокрема, згідно положень частини четвертої вказаної статті Закону №877-V, виключно законами встановлюються: спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Підстави для здійснення позапланових заходів наведені у частині першій статті 6 Закону №877-V.

Водночас, частиною другою даної статті Закону №877-V передбачено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Так, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (частина перша статті 7 Закону №877-V).

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою (частина друга статті 7 Закону №877-V).

В частині третій статті 7 Закону №877-V зазначено, що у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються, у тому числі, форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо), а також підстави для здійснення заходу та предмет здійснення заходу.

Власне, процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 (надалі - Порядок №295).

В пунктах 2 та 3 Порядку №295 вказано, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

За підпунктами 1, 2 та 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться: за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Згідно пункту 8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

За частиною десятою статті 4 Закону №877-V посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з'ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Згідно підпунктів 1, 2, 3, 7 пункту 11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Відповідно до пунктів 19 та 20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Згідно пунктів 27-29 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Як вже зазначалось раніше, проведення відповідного заходу Головним управлінням Держпраці у Київській області у відношенні ТОВ "Ільзас Груп" було вирішено здійснити на підставі звернення громадянки ОСОБА_1 від 08.06.2018 року Вх. №Г-2619, за змістом якого остання повідомляла, що перебувала в трудових відносинах з позивачем, однак офіційно працевлаштована не була і при звільненні не отримала заробітну платню за два місяці роботи.

Як наслідок, наказом відповідача від 02.07.2018 року №2360 ініційовано проведення інспекційного відвідування позивача на предмет додержання законодавства про працю та не оформлення трудових відносин суб'єктом господарювання - ТОВ "Ільзас Груп", , адреса: 01033, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 14, корпус А.

Тобто, проведення вказаної перевірки (інспекційного відвідування) відповідачем кореспондується з відповідними положеннями Порядку №295, а саме вже процитованими вище підпунктами 1, 2 та 3 пункту 5, оскільки як звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю, так і звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, могли бути джерелом інформації, за результатами аналізу якої керівник органу контролю може прийняти рішення про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Отже, зазначеним наказом, а також відповідним направленням відповідача на проведення інспекційного відвідування позивача, було визначено предмет та питання, що підлягали перевірці.

Таким чином, враховуючи наведене, суд не може взяти до уваги твердження позивача про те, що в ході проведення інспекційного відвідування посадовими особами відповідача з'ясовувались питання, які не були підставами для ініціювання проведення позапланової перевірки.

Щодо суті виявлених порушень, слід зазначити наступне.

За згаданим вище положенням частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 року №413 у відповідності до наведеної норми Закону було встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

В результаті проведеної перевірки позивача, як зазначено в акті від 16.07.2018 року №КВ769/1063/АВ встановлено, що відповідні повідомлення про прийняття працівника на роботу стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6, прийнятих на роботу з 06.07.2018 року згідно наказу позивача від 06.07.2018 року №6-К, були направлені в Державну фіскальну службу 06.07.2018 року о 19 год. 40 хв. та 19 год. 48 хв., тобто після фіксації роботи даних працівників без оформлення трудових відносин, а саме 06.07.2018 року о 16 год. 20 хв.

Також, твердження позивача стосовно неналежності його повідомлення про розгляд справи щодо накладення штрафу спростовуються викладеними раніше доводами відповідача та наданими доказами.

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач виконав покладений на нього обов'язок та довів суду, що діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та встановленими чинним законодавством України.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, а відтак відмовляє у їх задоволенні в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільзас Груп" до Головного управління Держпраці у Київській області - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко