Справа № 2340/3725/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3725/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії судді-доповідача Кузьменка В.В., суддів Василенка Я. М., Шурка О. І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до Приватного підприємства "Легіон-Безпеки" про надання дозволу на погашення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.11.2018.

Апелянтом вдруге подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розглядаючи вказане клопотання, колегія суддів прийшла висновку, що невиконання вимог щодо належного підтвердження повноважень представника на подання апеляційної скарги, що зумовило повернення вперше поданої апеляційної скарги, не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, зазначені суб'єктом владних повноважень обставини колегія суддів визнала неповажними та ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2019 скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику подати обґрунтоване клопотання з причинами пропуску такого строку.

Роз'яснено апелянту, що у разі невиконання вимог ухвали, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

На виконання вимог ухвали суду скаржником надіслано клопотання із вказівкою на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Зазначено, що до вперше поданої скарги додано довіреність від 22.02.2018 №7125/23-00-10-0116 на ім'я ОСОБА_2, яка дійсна протягом року, а повноваження цього представника перевірялись судом першої інстанції, під час долучення документів до матеріалів справи за клопотанням від 10.10.2018.

Оскільки повноваження представника ОСОБА_2 встановлювались, вказана довіреність досліджувалась, а повноваження по ній до 2019 року, довіреність додана до вперше поданої апеляційної скарги, на думку апелянта, відповідає вимогам процесуального законодавства і повернення скарги судом апеляційної інстанції було необґрунтоване та прийняте у зв'язку з недослідженням матеріалів справи.

Колегія суддів розглянувши подане клопотання звертає увагу, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Колегія суддів вважає, що доводи скаржника, наведені на обґрунтування підстав для поновлення процесуального строку на оскарження рішення суду, не можуть бути оцінені як об'єктивна перешкода при вирішенні питання щодо поновлення цього строку.

Вказані доводи по суті є обґрунтуванням незгоди сторони з ухвалою суду про повернення вперше поданої апеляційної скарги.

Однак, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2018 якою апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України, ним не оскаржена.

Як зазначалося, невиконання вимог щодо належного підтвердження повноважень представника на подання апеляційної скарги, що зумовило повернення вперше поданої апеляційної скарги, не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.

Якщо скаржник не був згоден з підставами повернення апеляційної скарги поданої вперше, він не був позбавлений права касаційного оскарження такого рішення суду.

Таким чином, станом на 21.03.2019 апелянтом не виконано вимог ухвали суду від 28.01.2019 та не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Разом з тим, судом було надано максимальний строк відповідно до норм процесуального законодавства для усунення вказаних недоліків.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

При цьому, колегія суддів враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 р. у справі «МШ «Голуб» проти України», відповідно до якого, право на звернення до суду може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

В свою чергу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Вищевикладене перешкоджає прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, а відтак необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 169, 298, 299, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до Приватного підприємства "Легіон-Безпеки" про надання дозволу на погашення податкового боргу.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко