Справа № 758/14312/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2019 року

Київ

справа №758/14312/16-а

адміністративне провадження №К/9901/20789/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - управління ПФУ) на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року (судді Бабенко К.А., Кузьменко В.В., Степанюк А.Г.) у справі № 758/14312/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії щодо зарахування стажу і призначення виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій з огляду на наявність у неї достатнього педагогічного стажу.

Подільський районний суд м. Києва постановою від 27 червня 2017 року у задоволенні позову відмовив.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи позивачки, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), і як наслідок до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 71 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), періоду її роботи на посаді викладача дитячої музичної школи, а звідси - про правомірність рішення пенсійного органу про відмову здійснити їй виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій як працівнику освіти, який має більше ніж 30 років педагогічного стажу.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 10 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції скасував, ухвалив нову постанову - про задоволення позову повністю.

Апеляційний суд дійшов висновку про протиправність рішення управління ПФУ з огляду на достатній для призначення спірної допомоги педагогічний стаж позивачки.

Управління ПФУ не погодилося з рішенням суду апеляційної інстанції і звернулося з касаційною скаргою про його скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Покликаючись на положення Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 (далі - Порядок № 1191), за яким передбачено зарахування до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, періодів роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік № 909) указує на те, що в указаному переліку не передбачена посада викладача у позашкільних начальних закладах.

З огляду на те, що позивачка є викладачем класу акордеону дитячої музичної школи, яка не відноситься до загальноосвітніх навчальних закладів, підстав для зарахування до стажу роботи позивачки, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII, і як наслідок до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 71 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, на указаній посаді немає.

ОСОБА_1 подала заперечення на касаційну скаргу, в яких просить відмовити у її задоволенні, а оскаржене рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Верховний Суд переглянув судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Суди встановили, що позивачка з 15 серпня 1981 року по 25 серпня 1982 року працювала на посаді учителя співу середньої школи № 118 м. Києва, з 26 серпня 1982 року по 12 січня 1987 року на посаді учителя співу у середній школі № 17 м. Києва, з 13 жовтня 1987 року по теперішній час працює у Київській дитячій музичній школі № 1 імені Я.С. Степового м. Києва на посаді викладача з класу акордеон. Стаж роботи працівника освіти (педагогічний стаж) ОСОБА_1 складає 34 роки 5 місяців, що підтверджується трудовою книжкою.

Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та відповідача зі зверненнями щодо нарахування грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, за результатами розгляду якого указані пенсійні органи листами від 11 серпня 2016 року № 15724/02/Б-1548 та від 23 серпня 2016 року № 708/Б-516 відповідно відмовили у її призначенні.

За пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Пунктом 71 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до 71 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Аналізуючи наведені норми законодавства Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року (справа № 462/5636/16-а) дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Водночас згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Отже, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що період роботи позивачки, щодо якого виник спір, відноситься до спеціального трудового стажу, передбаченого статтею 55 Закону № 1788-ХІІ.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко