Справа № 425/163/19
Суддя: Романовський Є. О.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2019 Провадження №2-а/425/20/19

Справа №425/163/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Чикунової Ю.С.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування рішення субєкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.12.2018 року відповідачем відносно нього складено постанову серії ВР № 313799 та накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень. Згідно зазначеної постанови, він 11.12.2018 року о 20-50 год. керував транспортним засобом марки «CHEVROLET AVEO», державний номер НОМЕР_1, в м. Рубіжне по вул. Б. Хмельницького та вул. Володимирська з недостатньо освітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. 30.2 ПДР України, а також на вимогу поліцейського не надав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.4 (а) ПДР України.

Позивач не погоджується з даними правопорушеннями та стверджує, що він не порушував вимог п. 30.2 та п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху, оскільки 11.12.2018 року о 20-50 год. він на зазначеному вище транспортному засобі, підїхав до свого гаражу по

вул. Володимирській в м. Рубіжне Луганської області та до нього одразу підійшли працівники поліції та повідомили, що номерний знак його автомобілю недостатньо освітлений, що є порушенням Правил дорожнього руху, а також попросили предявити документи, передбачені п. 2.1 Правил дорожнього руху (посвідчення водія, реєстраційне свідоцтво на автомобіль та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Позивач пояснив поліцейським, що номерний знак його автомобілю достатньо освітлений, а також, що поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у нього є, однак він предявить його лише у випадку складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Після декількох хвилин розмови, позивач поставив автомобіль до гаражу та пішов додому, а 03.01.2019 року отримав зазначену вище постанову, в якій його прізвище зазначено «Семкин» замість «Сьомкіна».

На підставі вище викладеного, просив суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 11.12.2018 року серії ВР № 313799.

В судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання відповідач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 268 КАС України, суд вирішив розглянути справу без участі сторін по справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обовязків, зобовязаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорту та довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 11.02.2019 року, виданою Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області 11.02.2019 року за № 28683 (а.с. 5, 17, 18).

З постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 11.12.2018 року серія ВР № 313799 вбачається, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст.121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. у зв'язку з тим, що він 11.12.2018 року о 20-50 год. керував транспортним засобом марки «CHEVROLET AVEO», державний номер НОМЕР_1, в м. Рубіжне по

вул. ОСОБА_4 та вул. Володимирська з недостатньо освітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. 30.2 ПДР України, а також на вимогу поліцейського не надав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.4 (а) ПДР України (а.с.6, 16).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 30.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху), забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 статті 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.4 (а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: предявити для перевірки документи зазначені в п.2.1.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, документацію відповідно до вимог спеціальних правил; поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності) (підпункт додано 11.07.2018).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 11.12.2018 року серія ВР № 313799, стверджуючи, що не порушував вимог п. 30.2 та п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху, оскільки номерний знак його автомобілю був достатньо освітлений, а також пояснив, що він не повинен був предявляти працівникам поліції поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки зазначений документ відповідно до ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», предявляється працівникам поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, а в той час дані підстави були відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так,відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня

1993 року №3353-XII, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня

2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV)., посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, положеннями статті 53 Закону № 1961-IVпередбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху встановлено обов'язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред'явити такий поліс.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 21.11.2018 року справа №465/6677/16-а, провадження

№ К/9901/15441/18.

Під час судового засідання, в порядку ст. 220 КАС України, здійснено демонстрацію відеозапису з персонального мобільного відеореєстратора інспектора патрульного поліції, з якоговбачається, що позивач дійсно був звинувачений відповідачем у порушенні вимог п. 30.2 та п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху. Також вбачається, що номерний знак автомобілю позивача дійсно неналежне освітлений (ідентифікувати номерний знак неможливо), а також останній на неодноразову вимогу працівника поліції відмовився надати поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, мотивуючи тим, що відносно нього не складається протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, на вказаному відеозаписі відповідач у відповідності із законодавством розяснив позивачу його права та виніс оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення. Зазначений відеозапис на оптичному диску долучений до матеріалів справи) (а.с. 33).

Крім того, твердження позивача, що постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 11 грудня 2018 року серії ВР № 313799 винесена відносно ОСОБА_5, однак його прізвище ОСОБА_1, спростовується наявною в матеріалах справи копії паспорту позивача (а.с. 5, 16), в якій його імя та по-батькові, дата народження та місце реєстрації співпадає з даними зазначеними у вказаній постанові, а отже відповідачем допущена описка.

Суд вважає, що позивач не довів незаконність постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 11.12.2018 року серії ВР № 313799, складеної відповідачем відносно нього, а наявні в справі докази вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч.6 ст.121 КУпАП, та правомірність дій відповідача зі складання зазначеної постанови.

Відтак, за встановлених при розгляді цієї справи обставин, суд дійшов висновку, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст.121 КУпАП, та відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ВР № 313799, складеної від 11.12.2018 року відносно ОСОБА_1В, оскільки останній вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст.121 КУпАП, на нього правомірно накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу, відповідно до вимог чинного законодавства, уповноваженою на те службовою особою, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за такі дії, а тому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування рішення субєкта владних повноважень залишити без задоволення.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 11 грудня 2018 року серії ВР № 313799 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень

00 копійок залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду складено 22 березня 2019 року.

Суддя Є.О. Романовський