Справа № 140/83/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року ЛуцькСправа № 140/83/19

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з фактурою від 11.10.2018 № 181001.6-AST/PPDD ОСОБА_2 придбано транспортний засіб марки LAND ROVER, модель - DISCOVERY SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) SALCA2BG8FH504802 за ціною 16000 євро. З метою митного оформлення транспортного засобу ОСОБА_1 митниці ДФС подано митну декларацію (далі - МД) від 25.10.2018 № UA205100/2018/017568 та передбачений Митним кодексом України (далі - МК України) перелік документів.

Проте, 25.10.2018 ОСОБА_1 митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205110/2018/000926/1, а саме легкового автомобіля марки LAND ROVER, моделі - DISCOVERY SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) SALCA2BG8FH504802, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна - невизначений, тип двигуна - бензиновий, робочий об'єм циліндрі - 1999 см.куб., потужність - 177 kW, тип двигуна - універсальний, колісна формула - 4x4, колір - білий, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2015, модельний рік виготовлення - 2015, дата введення в експлуатацію - 02.02.2016, категорія ТЗ за документами виробника - М1.

Позивач вважає оскаржуване рішення ОСОБА_1 митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 25.10.2018 № UA205110/2018/000926/1 протиправним, з огляду на таке.

З графи 43 поданої декларантом до митного оформлення декларації убачається, що товар було задекларовано за першим методом - ціною контракту, яка становила 16000 євро. При цьому, попри поданих декларантом усіх необхідних для визначення митної вартості за ціною контракту документів, 25.10.2018 року ОСОБА_1 митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товару № UA205110/2018/000926/1, згідно із графою 30 якого митним органом було визначено митну вартість товару за ціною 27350 євро (замість 16000 євро, що була заявлена декларантом). У графі 33 вказаного рішення було зазначено обставини прийняття такого рішення: під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено, що такі документи містять розбіжності, а саме відповідно до фактури №180001.6-AST/PPDD від 11.10.2018 та сертифікату про проходження товару № PL/MF/AN 0174656 від 01.10.2018, продавцем товару є ASANTECH SPOLKA z.o.o, ul. Francuska 49/46 Warszawa, покупцем - гр. України ОСОБА_2, в експортній декларації № 18PL301010E0754042 від 25.09.2018 зазначена операція між ASANTECH SPOLKA z.o.o, ul. Francuska 49/46 Warszawa та AUTO WEST GROUP LTD RIVNENSKA STR.74 STRUMIVKA VOLYN REG., тобто отримувачем товару є третя особа - AUTO WEST GROUP LTD. У зв'язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в електронному довіднику Schwacke NET, інформації щодо технічного стану згідно з актом митного огляду № UA205010/2018/015410 від 26.09.2018 та відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159). Рівень митної вартості становить 27350 євро.

Отже, спір виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару «автомобіль легковий, бувший у використанні, марки LAND ROVER, моделі - DISCOVERY SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) - SALCA2BG8FH504802 за основним методом (за ціною договору, що складає 16000 євро), та правомірності витребування додаткових документів відповідачем для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Позивач вказує, що як убачається з оскаржуваного рішення відповідача, фактичною підставою для його прийняття слугувала та обставина, що в експортній декларації № 18PL301010E0754042 від 25.09.2018, зазначена операція між ASANTECH SPOLKA та AUTO WEST GROUP LTD, тоді як відповідно до фактури та сертифікату про походження товару отримувачем та покупцем товару є позивач у справі - ОСОБА_2 Вказану обставину відповідач розтлумачив як розбіжність в поданих документах.

Проте, в дійсності жодних розбіжностей в документах в даному випадку ні самим декларантом, ні уповноваженою особою допущено не було, оскільки між відправником та ASANTECH SPOLKA та AUTO WEST GROUP LTD існують договірні правовідносини щодо зберігання товару на вільній митній зоні, в силу яких саме в адресу ТзОВ AUTO WEST GROUP рухався товар.

Так, між ТзОВ AUTO WEST GROUP (Зберігач) та відправником товару ASANTECH SPOLKA (Поклажодавець) укладено договір № 3 про надання послуг зберігання товару на вільний митній зоні від 24.09.2018, у відповідності до якого Поклажодавець доручає, а Зберігач зобов'язується за обумовлену плату надавати послуги по декларуванню вантажу, а саме автомобілі легкові та вантажні (нові та бувші у вжитку), зберіганню товару, оформленні і складуванню вантажу у вільній митній зоні; оформлення товарно-супровідних документів; розвантаження та завантаження вантажу на умовах, передбачених цим Договором. У відповідності до пункту 2.3 вказаного Договору поставка товару здійснюється на умовах DAP с. Струмівка, згідно з правилами Інкотермс в редакції 2011 року.

Вільна митна зона в даному договорі розуміється митний режим, відповідно до якого іноземні товари ввозяться на митну територію вільної митної зони та вивозяться з цієї території за межі митної території України зі звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, а українські товари ввозяться на територію вільної митної зони із оподаткуванням митними платежами та застосуванням заходів нетарифного регулювання.

З викладеного вбачається, що зазначення у вказаних митницею документах отримувачем товару юридичну особу ТзОВ «ОСОБА_3 ГРУП» відповідає договірним відносинам, що існують між сторонами та жодним чином не суперечить наданій відповідачу інформації щодо покупця товару - ОСОБА_2 Ключовим в даному випадку є те, що відповідач ОСОБА_1 митниця ДФС, а отже і її посадова особа, що приймала оскаржуване рішення, з такими договірними правовідносинами обізнані та мають в наявності договір про надання послуг зберігання товару на Вільній митній зоні від 24.09.2018, укладений між ТзОВ AUTO WEST GROUP (Зберігач) та відправником товару ASANTECH SPOLKA (Поклажодавець). Як наслідок, в даному випадку не існує будь-яких розбіжностей чи суперечностей в поданих до митного оформлення документах, що в силу частини третьої статті 57 МК України виключає можливість застосування наступних методів визначення митної вартості.

Крім того, у відповідача у даному випадку взагалі були відсутні підстави вимагати в декларанта будь-які додаткові документи на підтвердження визначеної останнім митної вартості товару, а в оскаржуваному рішенні відсутні належні обґрунтування неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Враховуючи необґрунтованість та незаконність рішення ОСОБА_1 митниці ДФС про коригування митної вартості, позивачем було зайво сплачено 103212,57 грн., які в разі встановлення протиправності рішення про коригування митної вартості підлягають стягненню з відповідача.

Позивач просить визнати протиправним та скасування рішення ОСОБА_1 митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 25.10.2018 № UA205110/2018/000926/1 та стягнути з відповідача кошти в сумі 103212,57 грн.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 01.02.2019 № 152/03-70-10/14 (а. с. 27-30) представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з таких підстав.

Під час опрацювання документів, поданих позивачем для здійснення митного контролю та митного оформлення разом із МД № UA205100/2018/016801 легкового автомобіля марки LAND ROVER, моделі DISCOVERY SPORT, 2015 р. в., встановлено розбіжності, зокрема: відповідно до фактури № 180001.6-AST/PPDD від 11.10.2018 та сертифікату про походження товару № PL/MF/AN0174656 від 01.10.2018 продавцем товару є ASANTECH SPOLKA z.o.o.ul.Francuska 49/46 Warshawa, покупцем - гр. України ОСОБА_2, в експортній декларації № 18PL301010E0754042 від 25.09.2018 зазначена операція між ASANTECH SPOLKA z.o.o.ul.Francuska 49/46 Warshawa та AUTO WEST GROUP LTD RIVNENSKA STR 74 STRUMIVKA VOLYN REG, тобто отримувачем згідно вказаного документу є третя особа - AUTO WEST GROUP LTD.

Згідно з положеннями митного законодавства саме декларант зобов'язаний надати точні відомості про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомості, необхідні для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. З інформації, яка внесена в графу 4 як МД № UA205100/2018/016801 від 17.10.2018, за якою відмовлено в здійсненні митного оформлення за заявленою митною вартістю, так і в МД № UA205100/2018/017568 від 25.10.2018 серед класифікованих документів, визначених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» відсутній будь-який документ, в тому числі договір, який свідчить про договірні відносини між AUTO WEST GROUP LTD та ASANTECH SPOLKA, а також про взаємозв'язок між AUTO WEST GROUP LTD, ASANTECH SPOLKA та позивачем. Тому саме в звязку з наявними розбіжностями, декларанту було запропоновано надати наступні документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний із договором про поставку товарів, рахунки про здійснення платежів третім особам, висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, страхові документи, документи, що містять вартість перевезення транспортного засобу та інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості (за бажанням), а також у відповідності до статті 254 МК України переклад документів поданих до митного оформлення.

Проте, декларант відмовився від надання вищевказаних документів, про що свідчить лист № б/н від 25.10.2018, вказане слугувало підставою для поетапного застосування митницею методів визначення митної вартості та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 25.10.2018 № UA 205110/2018/000926/1.

Крім того, декларанта повідомлено про можливість випуску задекларованого товару у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України. Проте, товар було випущено у вільний обіг за МД № UA205100/2018/017568 від 25.10.2018 без надання гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України. Графа 48 МД № UA205100/2018/017568 від 25.10.2018 декларантом не заповнена, що вказує на проведення митного оформлення товару без надання гарантій та погодження позивача з визначеною митницею митною вартістю товару.

Представник відповідача також зазначає, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав щодо стягнення зайво сплачених платежів в сумі 103212,57 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а. с. 1).

18.02.2019 суд постановив ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, розгляд справи було призначено на 11:00 05.03.2019 (а. с. 46).

В судовому засіданні 05.03.2019 представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 у тому ж судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві, та просить відмовити в його задоволенні повністю.

В судовому засіданні була оголошена перерва до 12:00 14.03.2019 у звязку із витребуванням додаткових доказів.

14.03.2019 за вх. № 3807/19 представник позивача ОСОБА_5 подала до суду заяву про відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 митниці ДФС коштів в сумі 103212,57 грн. (а. с. 82), відповідно до клопотання від 14.03.2019 справу просить розглянути у її відсутності (а. с. 83).

З урахуванням вимог частини третьої статті 194, частини девятої статті 205, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Ухвалою суду від 14.03.2019 прийнято відмову представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_5 від позову до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів в частині позовних вимог про стягнення коштів в сумі 103212,57 грн., провадження у цій справі закрито в частині позовних вимог про стягнення коштів в сумі 103212,57 грн., та повернуто ОСОБА_2 з бюджету п'ятдесят відсотків судового збору, що становить 516,06 грн., який сплачений згідно з квитанцією від 26.12.2018 № 0.0..1.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів підлягають до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2018 позивач ОСОБА_2 придбав у ASANTECH SPOLKA z.o.o.ul. Francuska 49/46 Warshawa легковий автомобіль LAND ROVER, моделі DISCOVERY Sport, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 16000 євро, що підтверджується рахунком-фактурою продавця від 11.10.2018 № 181001.6-АST/PPDD (а. с. 11).

25.10.2018 декларантом ПП «Вестброк» було подано митному органу МД № UA205100/2018/017568 (а. с. 10) та комплект документів з метою митного оформлення транспортного засобу марки LAND ROVER, модель DISCOVERY SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) SALCA2BG8FH504802. При цьому, як вбачається із графи 43 зазначеної МД № UA205100/2018/017568, вказаний товар був задекларований за першим методом, тобто за ціною договору.

25.10.2018 ОСОБА_1 митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205110/2018/000926/1, а саме легкового автомобіля марки LAND ROVER, моделі DISCOVERY SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) SALCA2BG8FH504802, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна - невизначений, тип двигуна - бензиновий, робочий об'єм циліндрі - 1999 см. куб., потужність - 177 kW, тип двигуна - універсальний, колісна формула - 4x4, колір - білий, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2015, модельний рік виготовлення - 2015, дата введення в експлуатацію - 02.02.2016, категорія ТЗ за документами виробника М1 (а. с. 9).

Як убачається із графи 30 рішення, митним органом було визначено митну вартість товару за ціною 27350 євро (замість 16000 євро, що була заявлена декларантом). У графі 33 вказаного рішення зазначено, що під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено, що такі документи містять розбіжності, а саме: відповідно до фактури №180001.6-AST/PPDD від 11.10.2018 та сертифікату про проходження товару № PL/MF/AN 0174656 від 01.10.2018, продавцем товару є ASANTECH SPOLKA z.o.o, ul. Francuska 49/46 Warszawa, покупцем - гр. України ОСОБА_2, в експортній декларації № 18PL301010E0754042 від 25.09.2018 зазначена операція між ASANTECH SPOLKA z.o.o, ul. Francuska 49/46 Warszawa та AUTO WEST GROUP LTD RIVNENSKA STR.74 STRUMIVKA VOLYN REG., тобто отримувачем товару є третя особа - AUTO WEST GROUP LTD. Для підтвердження заявленої митної вартості декларанту було запропоновано на протязі 10 днів надати такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний із договором про поставку товарів, рахунки про здійснення платежів третім особам, висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, страхові документи, документи, що містять вартість перевезення транспортного засобу, інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням), а також надати переклад документів, поданих до митного оформлення. Декларант відмовився надавати додаткові документи, про що повідомив листом від 25.10.2018. У зв'язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в електронному довіднику Schwacke NET, інформації щодо технічного стану згідно з актом митного огляду № UA205010/2018/015410 від 26.09.2018 та відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159), рівень митної вартості становить 27350 євро (а. с. 9 зворот).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару «автомобіль легковий, бувший у використанні, марки LAND ROVER, моделі - DISCOVERY SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) - SALCA2BG8FH504802» за основним методом (за ціною договору, що складає 16000 євро), та правомірності витребування додаткових документів відповідачем для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому, позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи містять розбіжності, у звязку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи, та оскільки декларантом не надано документи, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом, на підставі цінової інформації, наявної в електронному довіднику Schwacke NET (а. с. 38), Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), та акту митного огляду № UA205010/2018/015410 від 26.09.2018; рівень митної вартості визначено відповідачем у 27350 євро.

Статтею 49 МК України від 13.03.2012 № 4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, пятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Системний аналіз вказаних положень МК України дає підстави дійти таких висновків.

На виконання такого принципу державної митної справи, як принцип додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, орган доходів і зборів повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів. Орган доходів і зборів зобов'язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених під час судового розгляду доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, виходячи з такого.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що додаткові документи були витребувані відповідачем від декларанта у звязку з тим, що документи, які були подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, зокрема, існують розбіжності щодо отримувача товару.

Разом з тим, у цьому рішенні відсутнє обґрунтування того, що зазначені недоліки впливають на митну вартість товару.

Частинами першою, другою статті 130 МК України визначено, що вільна митна зона - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари ввозяться на територію вільної митної зони та вивозяться з цієї території за межі митної території України із звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, а українські товари ввозяться на територію вільної митної зони із оподаткуванням митними платежами та застосуванням заходів нетарифного регулювання. Товари, поміщені в митний режим вільної митної зони, протягом усього строку перебування у цьому режимі перебувають під митним контролем.

Згідно з частиною першою статті 134 МК України дозволяється передача права власності на товари, поміщені у митний режим вільної митної зони. Інформація про власника таких товарів надається органу доходів і зборів під час поміщення зазначених товарів в інший митний режим відповідно до частини першої статті 137 цього Кодексу.

Як вбачається із наявного у матеріалах справи договору про надання послуг зберігання товару на вільній митній зоні № 3 від 24.09.2018, укладеного між ТзОВ «ОСОБА_3 ГРУП» (зберігач) та Компанією «ASANTECH Spolka z.o.o» (поклажодавець), поклажодавець доручає, а зберігач зобовязується за обумовлену плату надавати послуги по декларуванню вантажу, а саме - автомобілі легкові та вантажні (нові та бувші у вжитку), зберіганню товару, оформленню і складуванню вантажу на Вільній митній зоні; оформлення товарно-транспортних документів; розвантаження та завантаження вантажу на умовах, передбачених договором.

На думку суду, про вказаний договір, як і про функціонування вільної митної зони у с. Струмівка Луцького району, посадовим особам відповідача мало бути відомо, тому подані до митного оформлення документи не містили розбіжностей щодо покупця товару, яким є позивач, та подальше зберігання спірного транспортного засобу на території вказаної вільної митної зони.

Суд звертає увагу, що виявлені митним органом розбіжності у даних щодо отримувача товару не впливають на митну вартість спірного транспортного засобу та не можуть бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідачем були порушені вимоги частин пятої, шостої статті 55 МК України, оскільки відповідач не надав доказів проведення письмових консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості.

Суд також враховує приписи пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, відповідно до яких прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

На думку суду, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обовязку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

На думку суду, подані до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості спірного транспортного засобу у розмірі 16000 євро, а відповідач належними та допустимими доказами не довів неправильність заявленої митної вартості, відтак, оскаржуване рішення ОСОБА_1 митниці ДФС підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн., що був сплачений квитанцією від 26.12.2018 № 0.0..1 (а. с. 2, 21) в загальній сумі 1800,52 грн. за подання позовної заяви, що містить позовні вимоги майнового та немайнового характеру (768,40 грн. за позовну вимогу немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення та 1032,12 грн. за позовну вимогу майнового характеру про стягнення коштів).

Керуючись статтями 194, 205, 229, 243 - 246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці ДФС від 25 жовтня 2018 року № UA205110/2018/000926/1 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з ОСОБА_1 митниці ДФС (44350, Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, ідентифікаційний код 39472698) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (69120, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Вороніна, 9/48, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати в розмірі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх