Справа № 0840/3336/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3336/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року (суддя Стрельнікова Н.В.) в адміністративній справі №0840/3336/18 за позовом ОСОБА_1 до Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила визнати незаконними дії відповідача в частині застосування двоскладової формули при перерахунку пенсії позивачу згідно з рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2018; зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу відповідно до рішення суду від 19.04.2018 у справі №808/857/18 без застосування двоскладової формули.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року по справі № 808/857/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та зобовязано Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України Запорізької області, починаючи з 01 лютого 2018 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статей 27, 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 15 років. Проте, відповідач повідомив, що перерахунок пенсії позивача згідно з рішенням суду проводиться по двоскладовій формулі і з урахуванням того, що доплата за понаднормативний стаж нараховується позивачу навіть з урахуванням рішення суду за кожен повний рік страхового стажу понад 15 років, обчислений відповідно до статті 27 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в результаті чого розмір пенсії позивача зменшується, а тому до виплати залишений розмір раніше встановленої пенсії. Вважає, що дії відповідача є необґрунтованими та неправомірними.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині застосування двоскладової формули при перерахунку ОСОБА_1 пенсії згідно з Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року у справі № 808/857/18. Зобов'язано Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до Рішення суду від 19 квітня 2018 року у справі № 808/857/18 без застосування двоскладової формули з розрахунку за кожний повний рік страхового стажу понад 15 років пенсія збільшується на 1% заробітку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга фактичного обґрунтована тим, що позивачу пенсія за віком призначена відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, розмір обчислений відповідно до вимог частини 1 статті 27 вказаного Закону. Зазначає, що при обчислені пенсії позивача має бути застосовано пункт 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і відповідно виконане рішення, однак в цьому разі зменшується розмір пенсії, що в свою чергу зобовязує відповідача залишити незмінним розмір пенсії.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серія А №014110 та перебуває на обліку в Енергодарському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року у справі № 808/857/18 позовну заяву задоволено та зобов'язано Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України Запорізької області, починаючи з 01 січня 2018 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статей 27, 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 15 років.

Листом №4615/05 від 19.07.2018 року відповідачем повідомлено, що перерахунок пенсії згідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року проводиться по двоскладовій формулі і з урахуванням того, що доплата за кожен повний рік страхового стажу понад 15 років, обчислений відповідно до статті 27 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в результаті чого пенсія за перерахунком зменшується до виплати залишений розмір раніше встановленої пенсії.

Не погодившись із такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Статтею 5 КАС України втсановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Як зазначено вище, предметом позову у цій справі є протиправність дій відповідача, вчинених під час виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року у справі № 808/857/18, яке набрало законної сили.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом і спір фактично стосується належного виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Згідно із вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з положеннями ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає, що процесуальним законом встановлений певний порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, і цей порядок передбачає звернення позивача (стягувача) до суду відповідно до статті 383 КАС України, а не з новим позовом фактично про зобов'язання виконати таке судове рішення.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, а не пред'являти новий адміністративний позов.

Як встановлено під час розгляду справи, що на виконання зазначеного вище рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі №808/857/18 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу, тобто вказане рішення фактично виконане відповідачем.

Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що спірні відносини щодо вчинення перерахунку пенсії позивача фактично вирішені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі №808/857/18, яке набрало законної сили, і перейшли до стадії виконання судового рішення, але позивачем під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом не було надано будь-яких належних письмових доказів щодо звернення вказаного рішення суду до виконання, як у добровільному так і у примусовому порядку, натомість відповідачем під час розгляду цієї справи судом першої інстанції надано докази стосовно здійснення ним перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі №808/857/18, що свідчить про те, що у випадку коли особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, не погоджується з діями суб'єкта владних повноважень - відповідача, вчинених ним на виконання рішення суду, зазначеними вище нормами чинного процесуального законодавства, зокрема положеннями ст.383 КАС України встановлено певний порядок захисту прав такої особи-позивача та регламентовано певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов'язання відповідача виконати належним чином рішення суду, яке набрало законної сили і є обов'язковим для виконання.

При цьому, як свідчать матеріали справи, позивач, посилаючись на неправомірність дій відповідача при виконанні рішення суду звертається до суду з новим адміністративним позовом.

Враховуючи те, що позивач зазначаючи про протиправність дій відповідача при виконанні ним судового рішення звернувся до суду з позовною заявою, в той час як положеннями ст. 383 КАС України встановлено інший порядок вирішення такого питання, тому позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси то він повинен був звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, а не пред'являти новий адміністративний позов.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позову щодо належного виконання окремого судового рішення в іншій справі.

Крім того, апеляційний суд вважає, що суд не має права зобов'язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення фактично про те ж саме, оскільки цим порушуються норми КАС України, яким передбачено вирішення цих питань в порядку статей 249 та 383 КАС України, тобто шляхом винесення судом окремої ухвали.

Крім того, проводити перерахунок пенсії позивача з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є недоцільним, оскільки розмір пенсії не збільшується, а призведе до суттєвого зменшення її розміру, тому якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується у попередньому розмірі. Предметом позову у цій справі є протиправність дій відповідача, вчинених в ході виконання рішення суду у справі №808/857/18, яке набрало законної сили, тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення. Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси то він повинен був звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України.

У зв'язку з вказаним, судова колегія дійшла висновку, що оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання належного виконання зазначеного вище судового рішення, то відповідно ним неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права.

Встановивши зазначені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмови у задоволені позовних вимог.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року в адміністративній справі №0840/3336/18 - скасувати.

Ухвалити в справі № 0840/3336/18 нове судове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_1 до Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає у відповідності до приписів ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 25.03.2019 р.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва