Справа № 826/891/16
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/891/16 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Коротких А.Ю.

Федотова І.В.

при секретарі Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, Державної екологічної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство екології та природних ресурсів України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, Державної екологічної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство екології та природних ресурсів України, в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просив: визнати протиправним розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 №217-року, скасувати наказ Держекоінспекції України від 24.03.2015 року №75-о, зобов'язати Кабінет Міністрів України поновити його на посаді заступника Голови Держекоінспекції з 25.03.2015 року, шляхом прийняття відповідного розпорядження, та стягнути з Держекоінспекції України на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 269 086,30 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

19.03.2019 року на адресу суду надійшов відзив від представника Державної екологічної інспекції України та письмові пояснення по справі від Міністерства екології та природних ресурсів України, в яких вони просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Апелянт підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги повністю.

Представники відповідачів та третьої особи заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року № 562-р ОСОБА_3 було призначено на посаду заступника Голови Державної екологічної інспекції України, у відповідності до Наказу Державної екологічної інспекції України № 188-О з 25.06.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №692-р позивачу присвоєно п'ятий ранг державного службовця.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 року за № 217-р позивача було звільнено із займаної посади, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади".

Наказом Державної екологічної інспекції України від 24.03.2015 року №75-о позивачу оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 року №217-р та зазначено, що позивач вважається звільненим з 24.03.2015.

24 березня 2015 року позивач ознайомився з даним наказом, що підтверджується розпискою на його звороті.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року № 20-р звільнено з посади Голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_4

Підставою звільнення ОСОБА_4 стало одноразове грубе порушення трудових обов'язків, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, яке було оголошено йому 23.01.2015 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 року залишено без змін Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 року у справі № 813/889/15, визнано протиправними розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року № 20-р, наказ Державної екологічної інспекції України від 23.01.2015 року №17-о та поновлено ОСОБА_4 на посаді Голови Державної екологічної інспекції України з 24.01.2015 року.

Позивач, вважаючи розпорядження відповідача про його звільнення протиправним, звернувся до суду. Також ОСОБА_3 вважає, що у зв'язку із набранням законної сили постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 року у справі №813/889/15, відпала правова підстава, яка була використана для його звільнення.

Спірні правовідносини виникли у сфері проходження публічної служби і стосуються правомірності рішень про звільнення позивача, поновлення його на посаді, з якої його було звільнено, та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 117 Конституції України та статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України, в межах своєї компетенції та на виконання Конституції та законів України, видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Згідно з частиною 2, 3 статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України, акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до абзацу 7 частини 2 параграфу 30 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 18.07.2007 року, акти Кабінету Міністрів з кадрових питань видаються у формі розпоряджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» № 3166-VI від 17 березня 2011 року - систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади.

Положенням про Державну екологічну інспекцію України визначено, що вона є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), керівник центрального органу виконавчої влади призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України.

Керівник центрального органу виконавчої влади може мати не більше двох заступників, які призначаються на посади та звільняються з посад Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України.

У разі звільнення керівника центрального органу виконавчої влади, в тому числі центрального органу виконавчої влади зі спеціальним статусом, перші заступники та заступники відповідного керівника центрального органу виконавчої влади звільняються з посад Кабінетом Міністрів України.

Пропозиції Прем'єр-міністрові України стосовно кандидатур для призначення на посаду та звільнення з посади керівника центрального органу виконавчої влади та його заступників вносить міністр, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади.

Керівник центрального органу виконавчої влади вносить на розгляд міністра пропозиції щодо призначення для призначення на посаду та звільнення з посади та звільнення з посад своїх заступників.

Однією із правових гарантій захисту громадян від незаконного звільнення з роботи є встановлений законами України вичерпний перелік підстав для звільнення працівників.

Щодо посилання позивача на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 у справі №813/889/15, що набрала законної сили 24.12.2015 року, як на підставу для поновлення його на посаді, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, ця обставина не впливає на можливість поновлення позивача на посаді, оскільки Законом України «Про центральні органи виконавчої влади» не передбачено автоматичного поновлення особи на посаді заступника (першого заступника) внаслідок поновлення іншої особи на посаді голови центрального органу виконавчої влади. Наявність даних судових рішень є підставою для поновлення на роботі лише ОСОБА_4, а не для позивача.

Дослідивши всі матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звільнення позивача відбулось з дотриманням Конституції України, Закону України «Про державну службу», Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визнання протиправним оскаржуваного розпорядження КМ України про звільнення позивача та скасування прийнятого на його підставі наказу Держекоінспекції України про оголошення цього розпорядження позивачу.

З мотивів законності звільнення позивача і відсутності підстав для визнання протиправним оскаржуваного розпорядження не підлягають задоволенню і похідні вимоги про поновлення позивача на посаді заступника Голови Держекоінспекції України та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 20 березня 2019 року.