Справа № 367/2865/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України
21 березня 2019 року

м. Київ

справа №367/2865/13-а

адміністративне провадження №К/9901/18821/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 367/2865/13-а

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області (далі управління ПФУ), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (правонаступник у правління ПФУ, далі Ірпінське ОУ ПФУ)

на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2016 року, ухвалену у складі головуючого судді Кухленко Д.С. та

ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Файдюка В.В., суддів Бєлової Л.В., Коротких А.Ю.,

ВСТАНОВИВ:
10 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність управління ПФУ щодо нездійснення перерахунку його пенсії відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок № 1210, Постанова № 1210 відповідно);

- зобов`язати управління ПФУ здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії відповідно до Порядку № 1210.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно відмовив йому в перерахунку пенсії згідно з архівними довідками про заробіток за роботу в зоні відчуження відповідно до постанови № 1210, що передбачає більш високий розмір пенсії по інвалідності.

Справа розглядалась судами неодноразово.

При новому розгляді, Ірпінський міський суд Київської області постановою від 12 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, задовольнив позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що довідки архівної установи є достатньою підставою для перерахунку пенсії.

05 квітня 2017 року Ірпінське ОУ ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Ірпінського міського суду від 12 травня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що пенсійним органом здійснюється нарахування та виплата пенсії позивачу саме відповідно до Постанови № 1210. В матеріалах пенсійної справи відсутні будь-які довідки про заробітну плату позивача, отриману в зоні відчуження. В той час, надані в додатках до позовної заяви архівні довідки не є документом для перерахунку пенсії, оскільки відповідно до статті 15 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII) видача довідок про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії здійснюється підприємствами, установами та організаціями або їх правонаступниками. Архівні ж довідки про заробітну плату видаються та приймаються пенсійним органом у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 11 квітня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Верховний Суд, переглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги відповідача з огляду на таке.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що позивач має посвідчення № НОМЕР_1 , категорії 1, видане йому як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 .

Також в справі міститься архівна довідка №3538/1 про відображення заробітної плати за період з 1987 по 1991, видана 04 червня 2008 року позивачу Галузевим державним архівом Міністерства оборони України. Тим же органом позивачу видано довідку від 21 березня 2013 року, та архівна довідка №80587 видана 13 квітня 2012 року, в якій зазначено, що в картці особового рахунку на виплату заробітної плати ОСОБА_1 по 513 Базі автотранспорту та механізації в вересні 1986 року відображено нарахування за «ЧАЕС» в розмірі « 179-62».

До того ж, на виконання ухвали суду першої інстанції, позивачем надано архівну довідку від 16 липня 2013 року №4644, видану Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, де зазначено, що згідно ліквідаційного акта 513 Автомобільної бази правонаступником визначено військову частину НОМЕР_3 .

В березні 2013 року позивач звернувся до управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності в порядку, встановленому постановою № 1210.

В листі від 22 березня 2013 року № 53/В-3 управління ПФУ повідомило позивачу, що в матеріалах його пенсійної справи немає довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження, тому пенсія розрахована згідно з пунктом 12 Порядку № 1210 і станом на 01 березня 2013 року становить 2 279 грн 70 коп.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 54 Закону № 796-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) - пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Статтею 57 Закону № 796-XII визначено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Кабінет Міністрів України постановою № 1210 затвердив Порядок № 1210, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону № 796-XII. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.).

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (пункт 2 Порядку № 1210).

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Підпунктом 4 пункту 3 Порядку № 1210 встановлено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставляться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи в зоні відчуження.

При цьому пунктом 12 Порядку № 1210 передбачено, що у разі коли розмір пенсійної виплати (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в інвалідів - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 285 відсотків, II групи - 255 відсотків, III групи - 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

У разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, проводиться перерахунок зазначеної допомоги виходячи з розміру встановленого прожиткового мінімуму.

Відповідно до статті 15 Закону № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

З аналізу наведених норм права слідує, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. Єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі № 2-а/576/29/14, Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17, від 17 квітня 2018 № 376/2559/17.

Суд першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що перерахунок пенсії позивачу необхідно здійснити згідно архівної довідки №3538/1 про відображення заробітної плати за період з 1987 по 1991, виданої 04 червня 2008 року позивачу Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, довідки, виданої тим же органом 21 березня 2013 року № 67285, про відображення заробітної плати ОСОБА_1 за травень, червень, вересень 1986 року, та архівної довідки від 13 квітня 2012 року № 80587 про відображення нарахування за «ЧАЕС» у вересні 1986 року.

При цьому матеріали справи містять довідки, які видавались позивачу саме роботодавцем (а.с 16, 19), але вказаним довідкам не надано жодної оцінки.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 14 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії, у зв`язку із зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами "б", "в", "ґ" пункту 7, пунктом 13.

Зокрема, змістом підпункту «в» пункту 7 цього Порядку визначено, що до заяви, в тому числі, для перерахунку пенсії додається довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року, а починаючи з 01 липня 2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, додатком 3.

Суди встановили, що пенсія позивачу розрахована відповідно до пункту 12 Порядку № 1210, оскільки в матеріалах пенсійної справи позивача немає довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження.

Звертаючись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, як свідчить перелік додатків до вказаної заяви, ОСОБА_1 також не надав жодної довідки про заробітну плату.

З урахуванням наведеного, у відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії не виникло правових підстав для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , тому не можна вважати протиправною бездіяльність позивача та зобов`язувати здійснити відповідний перерахунок пенсії позивачу, оскільки у пенсійного органу не було в наявності жодної довідки про заробітну ОСОБА_1 плату за період роботи в зоні відчуження, отже позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частинами першою, третьою статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись статтями 345 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду від 12 травня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду