Справа № 9901/146/19
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 березня 2019 року

Київ

справа №9901/146/19

адміністративне провадження №П/9901/146/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - прокуратура Дніпропетровської області, про визнання протиправним та скасування рішення,

у с т а н о в и в :

20 березня 2019 року у Верховному Суді зареєстровано адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач у справі) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - Комісія, відповідач у справі), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 12 грудня 2018 року № 559ДП-18, яким прокурора Криворізької місцевої прокуратури № З Дніпропетровської області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Позов обґрунтовує тим, що спірне рішення відповідача ґрунтується на припущеннях, винесено з очевидними ознаками протиправності та підлягає скасуванню.

В основу спірного рішення Комісії покладено дії позивача, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, які полягають у керуванні транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмові від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння та ненадання документів, які підтверджують, що прокурор не перебував у такому стані.

Позивач зазначає, що під час проведення службового розслідування за вказаним фактом, ним до прокуратури Дніпропетровської області надано висновок від 23 серпня 2018 року № 1693 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ознак сп'яніння не виявлено.

Крім того, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 вересня 2018 року у справі № 214/5652/18 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Правовими підставами позовних вимог визначено положення частини третьої статті 62 Конституції України, стаття 43 Закону України «Про прокуратуру» частина третя статті 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року, Закон України "Про національну поліцію".

Одночасно, до позовної заяви позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, обґрунтоване тим, що спірне рішення Комісії від 12 грудня 2018 року № 559ДП-18 позивачем отримано 03 січня 2019 року, а 09 січня 2019 року він оскаржив його до Вищої ради правосуддя. Рішенням Вищої ради правосуддя від 12 березня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги позивача, однак вказане рішення на теперішній час ним не отримано та на офіційній веб-сторінці не оприлюднено.

Враховуючи те, що позивачем здійснювалося оскарження рішення Комісії від 12 грудня 2018 року № 559ДП-18 не в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, тому позов він не подавав з метою уникнення подвійного одночасного розгляду одного і того ж питання різними органами, вважає, що строк на оскарження рішення Комісії пропущено з поважних причин.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви, Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п'ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який є спеціальним для такої категорії справ.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України професійна діяльність прокурорів віднесена до публічної служби в розумінні цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач оскаржує рішення Комісії від 12 грудня 2018 року про накладення на нього стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури. Отримано позивачем зазначене рішення 03 січня 2019 року, а позов подано до Верховного Суду лише 18 березня 2019 року, що підтверджується датою на конверті, тобто з пропуском строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

Разом з тим, в обґрунтування клопотання про поновлення строку на звернення до суду позивач зазначив, що оскаржив рішення комісії до Вищої ради правосуддя, а тому вважає, що строк на оскарження рішення Комісії пропущено з поважних причин.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Однак позивач не надав доказів оскарження рішення комісії до Вищої ради правосуддя, доказів витребування у Вищої ради правосуддя результатів за наслідками такого оскарження та саме рішення Вищої ради правосуддя щодо перегляду оскаржуваного рішення Комісії.

З поданої заяви про поновлення строку та причин, наведених позивачем у заяві, як підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, не вбачається підстав для визнання їх поважними та, як наслідок, відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду, оскільки зазначені обставини не підтверджені доказами.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, так як подана з пропуском строку звернення до суду.

Суд вважає за необхідне встановити позивачу десятиденний строк від дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 1, 2, 3, 22, 122, 123, 160, 161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

у х в а л и в :

1. Визнати неповажними вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - прокуратура Дніпропетровської області - залишити без руху.

3. Встановити десятиденний від дня отримання копії цієї ухвали строк для усунення недоліків позовної заяви.

4. Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

------------------

Р.Ф. Ханова,

Суддя Верховного Суду