Справа № 804/4709/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2019 року м. Дніпросправа № 804/4709/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі № 804/4709/18 (суддя І інстанції - Врона О.В.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пільгової пенсії;

- скасувати рішення комісії з розгляду спірних питань, повязаних призначенням пенсії від 15.11.2017 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобовязати відповідача врахувати періоди роботи позивача з 30.07.1984 року по 31.01.1995 року в колгоспі ім. Леніна Красногвардійського району Республіки Крим до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобовязати відповідача повторно розглянути питання призначення пенсії позивачу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року адміністративний позов задоволений повністю.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на помилковість висновків суду першої інстанції просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що робота в колгоспі не зараховується до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 8-9)

Відповідно до записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 має професію газоелектрозварника, за якою з 30 липня 1984 року по 31 січня 1995 року працював у в колгоспі імені Леніна Красногвардійського району Республіки Крим (реорганізований в КСП імені Леніна, в подальшому реорганізований в СПК «Пятихатки», СТОВ «Пятихатки-Агро). (а.с. 14-15).

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_2 з з 16 квітня 2007 року по 24 жовтня 2014 року працював у ТОВ «Інтер-Мол» за професією газоелектрозварника. (а.с. 11-13).

16 серпня 2017 року після досягнення 55 років позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788).

До заяви надав трудову книжку, трудову книжку колгоспника, довідку СТОВ «Пятихатка-Агро» від 10 вересня 2001 року № 38, згідно з якою він працював у колгоспі імені Леніна з 30 липня 1984 року по 31 січня 1995 року, а також довідку СТОВ «Пятихатка-Агро» від 21 квітня 2011 року № 19, відповідно до якої у період роботи з 1984 по 1995 рік встановлена кількість трудоднів у колгоспі ним відпрацьована.

Рішенням від 15 листопада 2017 року Комісією для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій у призначенні пенсії позивачу відмовлено у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу для виходу на пенсію у 55 років. При цьому за змістом рішення комісією зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 16 квітня 2007 року по 24 жовтня 2014 року у ТОВ «Інтер-Мол» (7 років з місяці 20 днів) і не зараховано період роботи в колгоспі імені Леніна, оскільки в наданих довідках відсутні періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, а запросити нові довідки немає можливості у зв'язку з находженням підприємства на тимчасово окупованій території АР Крим. (а.с. 19-21)

Не погодившись із відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що робота позивача за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджена трудовою книжкою та архівними довідками.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року для чоловіків не менше 26 років 6 місяців.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 1451/11731 від 01.12.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком, на пільгових умовах, застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Під час роботи позивача в колгоспі імені Леніна у відповідні періоди були чинними Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Відповідно до Розділу ХХХІІ постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах», яка діяла в період роботи позивача за вказаною професією, до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, включені професії «газозварники» та «електрозварники». Зазначені Списки були чинними до 1 січня 1991 року.

Оскільки кваліфікаційною характеристикою професії електрогазозварника є виконання робіт, як електро- так і газозварника, тобто професій, які передбачені Списком № 2, апеляційний суд приходить до висновку, що професія «електрогазозварник» охоплює обидві професії, віднесені до тих, робота за якими дає право на пільгове призначення пенсії за Списком № 2.

Відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» до Списку № 2 в редакції як постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, так і постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, віднесені електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Отже, період роботи позивача з 1 січня 1992 року може бути зарахований до пільгового стажу лише у випадку документального підтвердження виконання позивачем саме тих робіт, які зазначені у характеристиці професії електрогазозварника, проте таких доказів позивачем судам обох інстанцій не надано.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 101 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії.

Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із вимогами пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 № 383 (далі - Порядку № 383) встановлено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно пунктів 4.1 та 4.5 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року [дата набрання чинності Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442; (далі - Порядок проведення атестації, Постанова № 442 відповідно)], відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене результатами атестації.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому проводиться атестація; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

З наведених норм слідує, що обов'язок проведення атестації робочих місць виник після 21 серпня 1992 року та його проведення покладено на керівників підприємств.

Враховуючи викладене та за встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що період роботи позивача на посаді електрогазозварника в колгоспі ім. Леніна з 30 липня 1984 року по 31 грудня 1991 року (7 років 5 місяців 1 день) має бути зарахований до пільгового стажу позивача, оскільки така посада передбачена у розділі XXXII «Загальні професії» Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року (справа № 672/914/16-а).

При цьому безпідставними є доводи апелянта, що колгоспники не підпадають під визначення «працівники», а тому період роботи в колгоспі навіть за професією, яка віднесена до Списку № 2, не може бути віднесений до пільгового, оскільки п. «б» статті 13 Закону № 1788 таких застережень чи виключень не має.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ.

Судом першої інстанції помилково зобов'язано відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу весь період його роботи газоелектрозварником у колгоспі імені Леніна, тоді як зарахуванню підлягає лише період роботи з з 30 липня 1984 року по 31 грудня 1991 року, тобто під час дії Списків 1956 року та до введення обов'язкової атестації робочого місця.

Згідно з частиною 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин суд апеляційної інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в частині періоду роботи позивача, який необхідно зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі № 804/4709/18 змінити.

У четвертому абзаці резолютивної частини постанови цифри « 31.01.1995» замінити цифрами « 31.12.1991».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко