Справа № 824/46/19-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/46/19-а Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

21 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представника апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Санітарія" на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року (м.Чернівці) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Санітарія" до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №414/16 і №415/16 про скасування результатів проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків житлового фонду м. Чернівців по лотах №2, №6 та рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №416/16 від 7 серпня 2018 року про повторне проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків житлового фонду м. Чернівці по лотах №2, №6.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом приватного підприємства "Санітарія" до виконавчого комітету Чернівецької міської ради визнання протиправним та скасування рішень так як спір не підлягає розгляду адміністративним судом.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Приватне підприємство "Санітарія" звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі зазначає, що вимоги позивача стосуються лише дій Відповідача, як суб'єкта владних повноважень під час виконання ним покладених законом владних управлінських функцій. У даній справі відповідач не виступає як сторона договору, а виступає як суб'єкт реєстрації, а тому спір не підсудний господарському суду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення поняття "адміністративної справи" наведено у статті 4 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні Zand v. Austria від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Згідно з п.13 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.3.1 Постанови Пленуму вищого господарського суду України " Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" №10 віл 24.10.2011 року, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по - перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і по друге: спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач оскаржує дії Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про скасування проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків житлового фонду м Чернівців по лотах №2, №6 та про повторне проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків житлового фонду м. Чернівці в цих лотах.

Тобто, вимоги позивача стосуються лише дій суб'єкта владних повноважень під час виконання покладених на нього законом владних управлінських функцій. У даній справі відповідач не виступає як сторона договору, а виступає як суб'єкт реєстрації.

За таких обставин, з огляду на предмет та підстави позову в даній справі, враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір не підсудний господарському суду, оскільки не підпадає під умови викладені вище.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає помилковою позицію суду першої інстанції, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку із чим апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а матеріали адміністративного позову передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Санітарія" задовольнити.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Санітарія" до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 березня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.