Справа № 1240/2931/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року справа №1240/2931/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Токаревої А.Г., представника позивача - Левандовського Є.Ю., представника відповідача - Гусакової В.В., діючих за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засідання в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року про відмову у задоволені заяви Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 про заміну способу виконання судового рішення у справі № 1240/2931/18 (головуючий суддя І інстанції - Ірметова О.В.), складену у м. Сєвєродонецьку Луганської області 28 грудня 2018 року, за позовом Головного управління ДФС у Луганській області до Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 про зміну способу виконання судового рішення у справі № 1240/2931/18 шляхом його розстрочення на 12 місяців (а.с. 178-180).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 відмовлено у задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення у справі № 1240/2931/18 (а.с. 204-205).

Не погодившись із судовим рішенням, Лисичанське комунальне автотранспортне підприємство 032806 подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року, прийняти нову ухвалу, якою змінити спосіб виконання судового рішення у справі № 1240/2931/18.

В обґрунтування апеляційної скарги, заявником зазначено, що підприємство знаходиться у скрутному фінансовому стані і має обставини, що ускладнюють виконання судового рішення.

При цьому, суд першої інстанції не враховано докази, які свідчать про таке скрутне становище.

Вважає, що чинним законодавством встановлено обов'язок саме самостійної сплати визначеного підприємством податкового зобов'язання, а відтак заява про розстрочення виконання судового рішення підлягає задоволенню (а.с. 210-212).

Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наголосив, що спірна ухвала прийнята з додержанням норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року стягнуто з рахунків у банках підприємства податковий борг з податку на додану вартість у загальній сумі 294 024,02 грн. (а.с. 170-172).

Рішення суду першої інстанції в судовому порядку не оскаржено та набрало законної сили.

Податковий борг сформований на підставі поданих відповідачем податкових декларації з податку на додану вартість за травень 2018 року у розмірі 84239,00 грн. (а.с. 18); за червень 2018 року 8 у розмірі 97 962,00 грн. (а.с. 19); за липень 2018 року у розмірі 93 526,00 грн. (а.с. 20) та податкових повідомлень-рішень №№ , від 12 червня 2018 року, якими до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 31 254,50 грн. та 55 737,95 грн. (а.с. 14-15).

21 грудня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 про зміну способу виконання судового рішення у справі № 1240/2931/18 шляхом його розстрочення на 12 місяців (а.с. 178-180).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 відмовлено у задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення у справі № 1240/2931/18 (а.с. 204-205).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 5 та 245 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 ст. 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять це неможливим.

Зі змісту наведеної норми встановлено, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Разом із цим, розстрочка/відстрочка, в розумінні зазначеної норми закону, є відкладення чи перенесення, виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочки/розстрочки можуть бути конкретні існуючи обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або встановленим судом способом.

У будь-якому випадку відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку пов'язується з об'єктивними, непереборними, іншими словами, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Вказані обставини можуть мати як суб'єктивний так і об'єктивний характер, але обов'язковою умовою є ускладнення виконання рішення суду або фактичне унеможливлення його виконання.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка/розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник просить відстрочити виконання постанови суду на один роки з причин скрутного фінансового становища та намірів погашення заборгованості у майбутньому.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що заявник, як на обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду першої інстанції, надав:

- копію сторінки з сайту Dozorro.org стосовно купівлі бензину марки А-92;

- копію сторінки з сайту Dozorro.org стосовно купівлі газу зрідженного;

- копію сторінки з сайту Dozorro.org стосовно купівлі газового палива;

- копія листа ТОВ "Фактор нафтогаз" від 03 вересня 2018 року № 888/09 про збільшення ціни реалізації природного газу для кінцевих споживачів;

- копію аудиторського звіту за результатами державного фінансового аудиту діяльності Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 за період з 01 січня 2015 року по 31 липня 2018 року від 26 жовтня 2018 № 07-21/01 (витяг, аркуші звіту 1, 2, 42, 41);

- інформація про фінансові результати за листопад 2018 року;

- звіт із праці у листопаді 2018 року;

- фінансовий результат за 2017 рік.

Надані заявником докази свідчать про наявність фінансових проблем та складнощів у веденні господарської діяльності заявника, але не можуть бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення; при цьому, відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

При цьому, суд апеляційної інстанції, вивчивши подані документи, дійшов висновку, що заявником не надано жодного доказу щодо звернення до звернення до Лисичанської міської ради, як до органу, який створив підприємство, з наданням фінансової допомоги.

Крім того, наданий заявником аудиторський звіт за результатами державного фінансового аудиту діяльності Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 підтверджує неефективні втрати підприємства.

Посилання боржника на можливе отримання в майбутньому коштів за рахунок зменшення дебіторської заборгованості за надані послуги, надання коштів з місцевого бюджету та з власних коштів підприємства не може бути безумовною підставою для відстрочення сплати заборгованості, оскільки боржником не доведено неможливість виконання рішення суду в спосіб, визначений судом.

Додаткових доказів скрутного матеріального становища підприємства до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи заявника на користь надання відстрочення виконання рішення суду на строк 1 рік недостатньо аргументовані та ґрунтуються на припущеннях.

При цьому, суд не бере уваги на посилання заявника та апелянта на неможливість виконання рішення суду першої інстанції, оскільки вона набрала законної сили та є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, відповідно до положень ч. 1 ст. 370 КАС України.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені норми процесуального закону, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про встановлення способу виконання судового рішення, в зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись 14, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року у справі № 1240/2931/18 - без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 20 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції у справі набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 березня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова