Справа № 820/4083/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25 березня 2019 р. Справа № 820/4083/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,
за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., повний текст складено 23.08.18 року по справі № 820/4083/18
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Київської міської митниці ДФС
про визнання протиправними рішення та картки відмови,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018р. було відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено, скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 по справі № 820/4083/18

Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними рішення та картки відмови задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС про призначення коду товару №КТ-UA-2017 від 01.12.2017.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100020/2017/00104.

Представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надано клопотання про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про судові витрати, у якій просив із урахування заяви про виправлення описки від 19.03.2019 року здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12600 грн.

В обґрунтування заяви представником позивача зазначає, що у зв'язку із апеляційним переглядом справи позивачем понесено судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12600 грн.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про ухвалення додаткового рішення обґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Крім того колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, до поданого клопотання про вирішення питання про судові витрати представником позивача Яценком А.О. додано копію договору про надання правової допомоги від 11.10.2017 року, копію ордера серії ХВ № 609-І000016 від 11.10.2017 року на представництво інтересів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвокатом Яценко А.О. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1, видане на підставі рішення Харківської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29.04.1998 року № 15), платіжне доручення № 15922 від 10.12.2018 року про сплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 коштів у якості оплати послуг адвоката за договором б/н від 11.10.2018 року в загальній сумі 13400 грн., копію акту приймання-передачі виконаних робіт/послуг із наданням правничої/правової допомоги, виконаних адвокатом станом на 07.12.2018 року за договором б/н від 11.10.2018 року (а.с. 232-236).

Відповідно до наданих доказів щодо понесення позивачем витрат на правничу допомогу при оскарженні судового рішення в апеляційному порядку загальний розмір таких витрат становить 12600 грн. (аналіз рішення суду першої інстанції, складання апеляційної скарги, аналіз відзиву відповідача на апеляційну скаргу, складання заперечень на відзив, участь у судовому засіданні)

Із наданого платіжного доручення № 15922 від 10.12.2018 року встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснено оплату послуг адвоката у загальній сумі 13400 грн.

Однак, позивач, подавши заяву про виправлення описки від 19.03.2019 року, звернув увагу на технічну помилку, що допущена при визначенні загальної суми витрат, а саме 11400 грн. + 1200 грн. = 13400 грн., у той час як вірною є сума 12600 грн.

Колегія суддів вважає, що зазначені витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 12600 грн. є доведеними.

Враховуючи, що позивачем надано необхідні докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12600 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС (бул. В.Гавела 8-а, м. Київ, 03124) витрати на професійну правничу допомогу в суді в сумі 12600 (дванадцять тисяч шістсот) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.