Справа № 200/10419/18-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 р. Справа№200/10419/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., секретаря судового засідання Шташаліс О.О.,

від представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, особисто;

від відповіда 1: ОСОБА_2, за довір.;

від відповідача 2: ОСОБА_3, за довір.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, (87513, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 26-й Квартал, 10/9 РНОКПП НОМЕР_1)

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86),

Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, м. Словянск, пл. Соборна, 3 ,)

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2018 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУМВС України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому позивач просить:

- визнати протиправними дії ГУМВС України в Донецькій області щодо не зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії надбавки за виконання особливо важливих завдань - 50%, та премії - 100%;

- зобовязати ГУМВС України в Донецькій області виготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад - 2900,00грн., оклад за військовим (спеціальним) званням - 2400,00грн., надбавка за стаж служби (50%) - 2650,00грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, премія - 100%;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в частині не здійснення перерахунку пенсії в розмірі 90% від розміру грошового забезпечення та невиплати в повному обсязі пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.;

- зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23.12.2015р., ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015р. Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45 Про затвердження порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в редакції що була дійсною станом на 01.01.2016р., виходячи з 90% розміру грошового забезпечення (вислуга років-39), починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру;

- зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити виплату нарахованої але не отриманої позивачем внаслідок протиправних дій та Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;

- зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області виплатити недоотриману позивачем пенсію внаслідок неврахування відповідних надбавок та виплат з 01 січня 2016р. по дату прийняття рішення судом за цим позовом;

- зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити виплату нарахованої та неотриманої позивачем з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, на підставі ч.2 ст.46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІУ від 09.07.2003р., з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у зв'язку зі станом здоровя. З березня 2014 року позивачу було призначено пенсію за вислугою років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року. З вказаного часу він знаходиться на обліку в ГУПФУ України в Донецькій області. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2015 року №988 та наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260 встановлено розміри грошового забезпечення поліцейських, які є більшими від грошового забезпечення колишніх працівників міліції та нинішніх пенсіонерів органів внутрішніх справ. Таким чином, з 01 січня 2016 року виникли та існують всі законодавчі підстави для перерахунку раніше призначеної пенсії, у звязку з чим позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії.

Вказує, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 805/687/18-а позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Донецькій області щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у нездійсненні своєчасного перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ, на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області про грошове забезпечення від 31.05.2017 № 9157 для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських - задоволений. Рішення набрало законної сили 06 липня 2018 року.

Зазначає, що Порядок перерахунку пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45 «Про затвердження порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте, лише 03.02.2017р., відповідно до вказаного Порядку, МВС України листом №1461/05/22-2017 повідомило Пенсійний фонд України про наявність підстав для перерахунку пенсії особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та про готовність уповноважених органів МВС України подати до головних управлінь Пенсійного фонду України адміністративно - територіальних утворень України необхідні відомості для здійснення перерахунку раніше призначений пенсій. Вказаний лист МВС був отриманий ПФУ 08.02.2017р. (вх.№456/5).

До теперішнього часу, після проведення перерахунку розміру пенсії, відповідач 2 так і не здійснив виплату нарахованої, але неотриманої позивачем пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. На звернення до Пенсійного фонду позивач отримав відповідь за №1628-Л-01 від 24.05.2018р. де вказано, що грошові кошти, нараховані за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. будуть виплачуватися тільки з 01.01.2019р. на протязі трьох років. Таким чином, не виплата відповідачем нарахованої пенсії є безпідставною та незаконною. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

31 жовтня 2018 року до суду від ГУ ПФУ в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначають, що органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення, перерахунок та виплату пенсій військовослужбовцям виключно на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами де особа проходила службу.

Зазначає, що Головне управління отримавши в березні 2018 року довідку нового зразка № 3842лк від 13 березня 2018 року одразу її відпрацювало та зробило позивачу перерахунок та виплату пенсії. Перерахунок пенсії проведено 23 березня 2018 року, який

здійснено з 01 січня 2016 року, пенсія після проведення перерахунку складає 10 419,01 гривень, розмір доплати за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року становить 150 261,48 гривень. Також вказує, що пенсія з 01 січня 2018 року виплачується позивачу в повному обсязі. Оскільки Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року за №1166-VII, який набрав чинності 19 квітня 2014, внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (на підставі якої позивачеві обраховується пенсія), згідно яких цифрове значення "90" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії) вважають, що діяли в межах та у спосіб передбачений законами України та Конституцією України. Також вказують, що на даний час пенсія позивачу виплачується без обмеження граничного розміру.

05 листопада 2018 року від ГУМВСУ в Донецькій області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідно до додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок №45) та внесення - змін до постанови КМУ від 17.07.1992 № 393, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою КМУ від 11.11.2015 № 988, постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, зазначені основні види грошового забезпечення позивача в наступних розмірах: посадовий оклад 2 900,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним званням) - 2400,00 грн.; надбавка за стаж служби (50,00%) 2650,00 грн.; премія (83,31%) 6623,15 грн.; Всього: 14 573,15 гривень.

Вказує, що такий вид грошового забезпечення, як: надбавка за виконання особливо важливих завдань відповідно до вищенаведених нормативно-правових актів не нараховуються та не виплачуються.

Зазначає, що згідно з частиною 2 пункту 5 Порядку № 45 додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенси не враховуються. Враховуючи те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (вже чинною на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, тобто на січень 2016 року) такий вид грошового забезпечення як надбавка за виконання особливо важливих завдань вже не була передбачена та враховуючи вимоги ч. 2 п. 5 Порядку № 45, відповідач вважає, що ГУМВС України в Донецькій області правомірно не включено надбавку до довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, як таку, що не виплачувалась на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Також просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 17 жовтня 2018 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження в адміністративній справі та призначив підготовче засідання на 15 листопада 2018 року. В подальшому судове засідання відкладено на 28 листопада 2018 року та того ж дня провадження у справі зупинено. 12 лютого 2019 року провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 26 лютого 2019 року. В той же день закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 20 березня 2019 року та проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому з 04.08.2009 призначена пенсія за вислугу років, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (надалі Закон № 2262-ХІІ).

Згідно протоколу за пенсійною справою № НОМЕР_2 (МВС) від 29 жовтня 2018 року пенсія нарахована та виплачується виходячи з: посадовий оклад 2900,00 грн., оклад за військове звання 2650,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 35% - 6623,15 грн., премія 83,31%. Основний розмір пенсії складає 70% грошового забезпечення (вислуга років 39) у розмірі 10201,21 грн. Підсумок пенсії з надбавками складає 10419,01 грн. (а.с. 32).

Відповідно до довідки ГУМВС України в Донецькій області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 13 березня 2018 року № 3842 лк, виданої ОСОБА_1 про те, що відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 та від 21 лютого 2018 року № 103 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 січня 2016 року за прирівняною посадою поліцейського / старший інспектор з особливих доручень (апарат Національної поліції) до посади на день звільнення зі служби «начальник курсу ННІ заочного та дистанційного навчання ХНУВС становить усього 14 573,15 гривень. (а.с. 32).

Судом також встановлено, що у 2018 році позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області в частині не здійснення своєчасного перерахунку пенсії та зобовязання ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року (далі - Закон № 900), ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262), Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (далі - Постанова № 988), Постанови від 18.11.2015 року № 947 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 (далі - Постанова № 947), починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру; зобовязання ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити виплату недоотриманої внаслідок протиправної бездіяльності відповідача пенсії, починаючи з 01.01.2016 року по дату прийняття рішення судом за цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 805/687/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не здійснення своєчасного перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84116, Донецька область, м. Словянськ, пл. Соборна, 3, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (адреса: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 26-й Квартал, 10/9, ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ, на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області про грошове забезпечення від 31.05.2017 № 9157 для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, яким статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно зі статтею 102 Закону України Про Національну поліцію пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Отже, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 (набрала чинності 02 грудня 2015 року), у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі Порядок № 45; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до абзацу 7 пункту 5 Порядку № 45 додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Згідно з даними , що надані Головним управлінням Національної поліції у Донецькій області, виплати надбавки за виконання особливо важливих завдань жодному поліцейському Головного управління Національної поліції у Донецькій області не здійснювалась.

З урахуванням абзацу 7 пункту 5 Порядку № 45, суд зазначає, що оскільки надбавка за особливі умови проходження служби, підвищення посадового окладу, надбавка за оперативно-розшукову діяльність та надбавка за службу в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, яку отримував позивач, на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії вже не виплачувалась, тому, ця надбавка правомірно не вказана у довідці про розмір грошового забезпечення.

Також, суд не може погодитись із доводами позивача про неправомірність зазначення МВС премії у меншому, ніж він отримував розмірі, а саме 83,31% замість 100%.

Відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку перерахунку пенсій інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Суд встановив, що Міністерство внутрішніх справ України листом від 12 березня 2018 року № 3261/05/22-2018 «Про окремі питання підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій» головам ліквідаційних комісій ГУМВС, УМВС України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі доведено до відома інформацію про середні розміри надбавок та премії, що фактично сплачені за січень 2016 року, зокрема середній розмір премії старшого інспектора з особливих доручень становить 83,31% (а.с.46).

Отже, вказаний відповідачем розмір премії 83,31% є середнім розміром, що фактично виплачено за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, що узгоджується зі змістом абзацу 5 пункту 5 Порядку перерахунку пенсій, у звязку з чим підстав для врахування премії у розмірі 100%, як отримував позивач, немає.

Суд зазначає, що 12.03.2018 року Верховним Судом прийнято рішення у зразковій справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) щодо не складання Ліквідкомісією МВС довідки для перерахунку пенсій пенсіонерам МВC. Справа № 200/10419/18-а за позовом ОСОБА_1 до ГУ МВС України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, відповідає ознакам типової справи.

Висновки Верховного Суду в зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення пенсіонерів органів внутрішніх справ, яким призначено пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ», до суду з адміністративними позовами щодо виготовлення та направлення до органів Пенсійного фонду України нової довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, оскільки дана адміністративна справа є типовою, суд, при ухваленні рішення враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаному рішенні за результатами розгляду зазначеної зразкової справи.

Відповідно до позовних вимог позивача про необхідність визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення до 70% при здійсненні перерахунку пенсії, суд зазначає наступне.

Пунктом а частини 1 статті 13 Закону №2262-XII, в редакції, що діяла на час призначення пенсії, передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб(в редакції Закону що діяла на час призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Отже, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Пунктом 8 розділу II Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі - Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб було внесено зміни та цифри 90 замінено цифрами 80, а цифри 80 замінено цифрами 70 відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні зміни до частини другої статті 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.99 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.04.2018 у справі №686/12623/17 (К/9901/849/17).

Відповідно до частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, внесені Законами №3668-17 та №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

При вказаних обставинах, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу максимального розміру пенсії з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.01.2016 року.

А тому суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок ОСОБА_4 пенсію виходячи із розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016 року.

Поряд з цим, щодо позовної вимоги про виплату пенсії позивачу з 01.01.2016 року з урахуванням компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Питання, пов'язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-III (далі-Закон № 2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати, прийнятим для реалізації зазначеного Закону та затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі-Порядок №159).

Відповідно до статті 1 Закону № 2050 підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми вбачається, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов'язується з настанням такого юридичного факту (події), як виплати грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Статті 2, 3 Закону № 2050 встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, та визначає поняття "доходи" - доходи громадян, які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Частиною 2 статті Закону № 2050 визначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Відтак, у розумінні Закону № 2050 пенсія є доходом громадянина, вона не носить разового характеру навіть у випадку її присудження за рішенням суду. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого роду проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2050 компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Згідно ст. 7 Закону № 2050 відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Відтак суд зазначає, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

В свою чергу, основною умовою для відповідної виплати громадянину є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

У даному випадку, порушення строків виплати пенсії не відбулось, а тому підстав для задоволення вказаної вимоги суд не вбачає.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по даній справі суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Отже, у викладеній нормі йдеться про право, а не обовязок суду щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення. Водночас з цим, позивачем не наведено, і матеріли справи також не містять обставин, які б свідчили про те, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів ст. 382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, а тому у цій частині вимог належить відмовити.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Тому, суд приходить до висновку, щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми пенсійних виплат за один місяць.

Суд зазначає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн та 704,80 грн згідно квитанцій №4117077 від 12.10.2018 року та №4162095 від 31.10.2018 року.

Оскільки позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в частині здійснення перерахунку пенсії в розмірі 70% від розміру грошового забезпечення та невиплати в повному обсязі пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. та зобовязання Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90% розміру грошового забезпечення (вислуга років-39), починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру підлягають задоволенню, суд вважає, що позовна вимога щодо зобовязання Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити виплату нарахованої але не отриманої позивачем внаслідок протиправних дій та Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року також підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при подачі адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 704,80 гривень, що підтверджується квитанцією від 05 жовтня 2018 року № 73.

Відповідно до частини 3 зазначеної статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, (87513, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 26-й Квартал, 10/9 РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86), Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, м. Словянск, пл. Соборна, 3 ,) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в частині не здійснення перерахунку пенсії в розмірі 90% від розміру грошового забезпечення та невиплати в повному обсязі пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23.12.2015р., ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015р. Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45 Про затвердження порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в редакції що була дійсною станом на 01.01.2016р., виходячи з 90% розміру грошового забезпечення (вислуга років-39), починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити виплату нарахованої але не отриманої ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, м. Словянск, пл. Соборна, 3, ) судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок на користь ОСОБА_1, (87513, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 26-й Квартал, 10/9 РНОКПП НОМЕР_1).

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені та проголошені у судовому засіданні 20 березня 2019 року. Повний текст рішення виготовлено та підписано 21 березня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Абдукадирова К.Е.