Справа № 826/4251/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 березня 2019 року № 826/4251/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Інтеграл-Банк" Андронова О.Б.
2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Інтеграл-Банк" Андронова О.Б. (бул. Івана Лепсе (Вацлава Гавела), 4 (приміщення АТ "НК БАНК"), м. Київ, 03670; код ЄДРПОУ Банку 22932856), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053; ) в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Інтеграл-Банк" Андронова О.Б. щодо невключення ОСОБА_1 до переліків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

2. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Інтеграл-Банк" Андронова О.Б. включити ОСОБА_1 до переліків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200 000 грн. за договором банківського рахунку № 009-12/14866;

3. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 на підставі додаткової інформації, наданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Інтеграл-Банк" Андроновим О.Б. до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Інтеграл-Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позову зазначається, що 05.10.2011 між позивачем та ПАТ «Інтеграл-Банк» укладено договір банківського рахунку (поточний рахунок фізичної особи - резидента) № 009-12/14866, згідно умов якого відкрито поточний рахунок 2622 6 1486602 в національній валюті України.

Згідно виписки з рахунку за 11.03.2015 ОСОБА_6 перерахувала позивачу кошти в розмірі 101 524,00 грн. у якості перерахування коштів в депозит нотаріуса.

24.11.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_1 отримано вимогу державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Кириленко Д.М., згідно якої позивача зобов'язано виконати вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2017, якою звернуто стягнення на майно боржника ДП «Житлоінбуд» (на користь стягувача ОСОБА_6.), що перебуває в інших осіб, а саме - грошові кошти в сумі 101524,00 грн., що містяться на депозиті позивача (нотаріуса), шляхом їх перерахування на реквізити Печерського РВДВС м. Київ, ГТУЮ у м. Києві на відповідний рахунок у ДКС.

У позові зазначається, що позивач неодноразово направляв звернення до Уповноваженої особи Фонду та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення його до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Своїм листом № 923/01-16 від 28.12.2017, як зазначає позивач, представником Фонду повідомлено, що звернення направлено за належністю Уповноваженій особі Фонду та рекомендовано звертатися до нього.

В свою чергу, як зазначає позивач, Уповноваженою особою Фонду повідомлено позивача листом від 01-2-0816 від 09.01.2018, що за окремим запитом в Фонд він має можливість отримати всі належні йому кошти в розмірі 160 415,41 грн. в будь-який час, а саме: за рахунками: 2622 - 124373,74 грн., № 2620 - 12787,16 грн.

Проте, незважаючи на таку позитивну відповідь, відповідачами з незрозумілих причин жодних дій не вчинено.

Натомість, Уповноваженою особою Фонду листом від 06.03.2018 № 01-02-08/82/1 позивача проінформовано, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва, нібито, кошти ідентифіковані, як такі, що належать іншій юридичній особі, а тому банк не має законних підстав для включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, за рахунок Фонду.

Надалі позивач зазначає правові підстави набуття права власності (ст. 328 УК України), підстави припинення права власності (ст. 346 ЦК України) та вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для не включення позивача до переліку вкладників Банку, а тому така бездіяльність порушує право позивача на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом.

Уповноважена особа Фонду по суті зазначила, що позивач не є власником коштів, які знаходяться на його (нотаріуса) рахунку. Звертає увагу на суттєву відмінність депозиту нотаріуса від банківського депозиту.

Ухвалою судді від 12.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Так, 05.10.2011 за № 009-12/4866 між приватним нотаріусом - ОСОБА_1 та Банком укладено договір банківського рахунку.

11.03.2015 на вказаний рахунок приватного нотаріуса № 2622 6 1486602 надійшли кошти у розмірі 101 524,00 грн. із призначенням платежу «Перерахування коштів в депозит нотаріуса. Ідент. Код від ОСОБА_6 ч/з ОСОБА_5. Вихідний залишок 115 219,74 грн.

Дійсно, листом від 06.03.2018 за № 01-2-08/82/1 Уповноважена особа Фонду щодо рахунку 2622, на який були зараховані вищезгадані кошти, повідомила приватного нотаріуса, що вони ідентифіковані як такі, що належать іншій особі і Банк не має законних підстав для включення позивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відносно рішень, прийнятих регулятором (НБУ) та Фондом відносно Банку, слід зазначати наступне.

Так, 13.08.2015 року Національним банком України було прийнято постанову № 527/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» до категорії проблемних», якою ПАТ «Інтеграл-банк» визнано проблемним та запроваджено обмеження у його діяльності.

15.09.2015 Національним банком України було прийнято постанову № 606 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» до категорії неплатоспроможних». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2015 прийнято рішення за № 170 про запровадження строком на три місяці з 16.09.2015 по 15.12.2015 тимчасової адміністрації та призначення на той самий строк уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Інтеграл-банк» з делегуванням останній всіх повноважень, визначених ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Інтеграл-банк» було призначено Андронова Олега Борисовича.

В подальшому Постановою Правління Національного банку України від 25.11.2015 № 816 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Інтеграл-банк», та на підставі цієї Постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.11.2015 № 210 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Інтеграл-банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Інтеграл-банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію цього Банку Андронова О.Б. строком на період з 27.11.2015 по 26.11.2017 включно.

Інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, делегування повноважень ліквідатора банку та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Інтеграл-банк» опубліковано в газеті «Голос України» № 224 (6228) від 02 грудня 2015 року.

На підставі пункту 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 16 листопада 2017 року № 5073 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ІНТЕГРАЛ-БАНК» строком на один рік до 26 листопада 2018 року включно.

Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «ІНТЕГРАЛ-БАНК», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Андронову Олегу Борисовичу строком на один рік до 26 листопада 2018 року включно.

На підставі пункту 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняла рішення від 08 листопада 2018 року № 3011 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ІНТЕГРАЛ-БАНК» строком на один рік з 27 листопада 2018 року до 26 листопада 2019 року включно.

Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «ІНТЕГРАЛ-БАНК», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Андронову Олегу Борисовичу строком на один рік з 27 листопада 2018 року до 26 листопада 2019 року включно.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У взаємозв'язку з наведеним та в контексті доводів позивача відносно того, що кошти на рахунку є його вкладом, а позивач є вкладником, слід зазначити, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відтак, для вирішення питання щодо наявності підстав для включення рахунку позивача до переліку рахунків кошти за якими підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду, слід встановити належність у позивача статусу вкладника, а коштів на рахунку - статусу вкладу.

У даному випадку, як вже зазначалося, вказується позивачем та підтверджується договором від 05.10.2011 № 009-12/4866, договір укладений між Банком та Нотаріусом, кошти на рахунок зараховані «в депозит нотаріуса».

З положень п. 18 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» приймання у депозит грошових сум належить до нотаріальних дій, які вчиняються нотаріусами.

Відповідно до положень ст. 85 зазначеного Закону нотаріус у передбачених законодавством України випадках приймає від боржника в депозит грошові суми і цінні папери для передачі їх кредитору. Про надходження грошових сум і цінних паперів нотаріус повідомляє кредитора і на його вимогу видає йому грошові суми і цінні папери. Прийняття нотаріусом грошових сум і цінних паперів провадиться за місцем виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 2.1. Глави 21 «Прийняття у депозит грошових сум та цінних паперів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, унесення особою грошових сум у депозит нотаріуса проводиться будь-яким шляхом внесення переказу готівки через банки або безготівковим перерахуванням сум з рахунку особи на окремий поточний рахунок приватного нотаріуса тощо.

У свою чергу, відповідно до п. 4.8 Глави 4 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 р. № 492, нотаріус з метою вчинення нотаріальних дій з прийняття у депозит грошової суми відкриває окремий поточний рахунок у порядку, передбаченому пунктом 4.7 глави 4 цієї Інструкції.

Кошти, що перебувають на зазначеному рахунку, належать клієнтам нотаріусів у межах переданої кожним клієнтом суми. Нотаріус здійснює управління коштами, що перебувають на зазначеному рахунку, в порядку, визначеному законодавством, та не має права використовувати ці кошти з іншою метою, ніж виконання доручення клієнта, яким вони передані.

Відповідно до ст. 86 Закону України «Про нотаріат» повернення грошових сум і цінних паперів особі, яка внесла їх у депозит (дебітору), допускається лише за письмовою згодою на те особи, на користь якої було зроблено внесок (кредитора), або за рішенням суду.

З наведеного у сукупності вбачається, що кошти, зараховані у депозит нотаріуса, не є вкладом позивача (нотаріуса), а позивач (нотаріус) відносно цих коштів не є вкладником банку у зв'язку із зарахуванням таких коштів у депозит нотаріуса, оскільки ці кошти належать до передачі певному кредитору, яким нотаріус не є. Є очевидним, що правовий режим депозиту нотаріуса, внесення коштів у депозит нотаріуса, є несумісним з правовим режимом банківського депозиту у його класичному розумінні.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в порядку ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем не надано будь-яких доказів наявності на депозитному рахунку нотаріуса за вказаним вище договором коштів із іншим статусом, ніж «кошти в депозит нотаріуса», суд приходить до висновку, що наявні на рахунку приватного нотаріуса (позивача) кошти не підпадають під гарантії Фонду та, відповідно, не підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок коштів Фонду. Наведене у свою чергу зумовлює висновок суду про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій чи бездіяльності Уповноваженої особи Фонду та підстав для зобов'язання її вчинити певні дії, а відтак у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. Що стосується позовних вимог про зобов'язання Фонду вчинити певні дії, слід зазначити, що вчинення Фондом певних дій, в контексті організації виплат вкладникам, в силу наведеного вище Закону здійснюється за умови надання Фонду певної інформації з боку Уповноваженої особи. Тобто, вимоги до Фонду є похідними від вимог до Уповноваженої особи. У даному випадку в порядку ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем не доведено допущення з боку Фонду протиправної бездіяльності, судом не встановлено допущення з боку Фонду протиправної бездіяльності, а відтак відсутні підстави для задоволення позову і в цій частині.

Відтак, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Водночас, слід зазначити, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відтак, дії відповідачів у даній адміністративній справі досліджуються та оцінюються судом виключно з точки зору їх діяльності як суб'єктів владних повноважень та виключно у сфері публічно-владних управлінських функцій. Встановлення права власності конкретних осіб на кошти на депозитному рахунку нотаріуса знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі, є сферою цивільно-правових відносин.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судовий збір не підлягає відшкодуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін