Справа № 520/10907/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

19 березня 2019 р. Справа № 520/10907/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні клопотання про визнання доказів недопустимими по адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати наступні рішення:

1) рішення ГУ ДФС у Харківській області від 01 листопада 2018 року № НОМЕР_1 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій та стягнення штрафу у розмірі 17000 грн. за порушення вимоги ч. 14 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за відсутності ліцензії;

2) рішення ГУ ДФС у Харківській області від 01 листопада 2018 року № НОМЕР_2 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій та стягнення штрафу у розмірі 17000 грн. за порушення вимоги ч. 37 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв в місці, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

3) рішення ГУ ДФС у Харківській області від 01 листопада 2018 року № НОМЕР_3 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій та стягнення штрафу у розмірі 10000 грн. за порушення вимоги постанови КМУ від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі вили алкогольних напоїв» за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

Представником позивача під час судового розгляду справи подано клопотання про визнання доказів недопустимими, в якому останній просить суд визнати недопустимими доказами копії скріншотів і даних з інформаційної бази ДФС, які надходять на сервери - електронні копії розрахункових документів РРО щодо ФОП ОСОБА_1 у такі дати - 31.10.2017; 02.11.2017; 03.11.2017.

В обґрунтування поданого клопотання представником позивача вказано, що на виконання ухвали суду про витребування у відповідача оригіналу електронного доказу, відповідачем були надані копії скріншотів сторінок з комп'ютера співробітників ДФС, яка містить інформацію нібито з бази даних ДФС , на сервери якої надходять електронні копії розрахункових документів РРО. Проте в супереч ухвалі суду, відповідачем було надано до суду лише копію цих доказів. При цьому, електронні докази, навіть в копіях, повинні бути посвідчені в порядку, визначеному законом, тобто навіть копії доказів подані з порушеннями вимог щодо порядку їх надання, який регламентований ч.3 ст. 99 КАС України. Отже, як вказано представником позивача відповідачем не виконано ані вимоги закону, ані вимоги ухвали суду, з огляду на що, на думку позивача, наявні підстави для визнання таких доказів недопустимими.

Представник відповідача під час обговорення заявленого представником позивача клопотання проти його задоволення заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подане представником позивача клопотання та наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Згідно із положеннями ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до положень ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як передбачено положеннями ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах памяті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що протокольною ухвалою суду, проголошеною без видалення до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 19.02.2019 року, судом було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у відповідача по справі оригінал або належним чином засвідчені копії електронного доказу, який раніше був поданий відповідачем разом з відзивом на позовну заяву і називається як «Дані інформаційної бази ДФС України, на сервери якої надходять електронні копії розрахункових документів реєстратора розрахункових операцій ФОП ОСОБА_1В.».

На виконання вимог суду представником відповідача у судовому засіданні, яке відбулося 05.03.2019 року разом із супровідним листом подано електронні копії скріншотів інформаційної бази ДФС України, на сервери якої надходять електронні копії розрахункових документів реєстратора розрахункових операцій, засвідчені підписом головного державного ревізора-інспектора ОСОБА_4 та печаткою Відділу організації документування і роботи з документами Головного управління ДФС у Харківській області ДФС України.

Суд зазначає, що під час судового розгляду справи представником позивача до суду не надано доказів та судом в рамках офіційного з'ясування обставин у справі самостійно не встановлено обставин, що свідчили б про наявність сумнівів відповідності копій (паперової копії) оригіналу наданих до суду представником відповідача електронних копії, та були б підставою для визнання таких доказів недопустимими.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про визнання доказів недопустимими.

Керуючись ст.ст. 72 - 74, 99, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача про визнання доказів недопустимими - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 25 березня 2019 року.

Суддя Мельников Р.В.