Справа № 265/7312/18
Суддя: Гноєвой С. С.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/7312/18
Провадження №2-а/265/18/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

за участю секретаря судового засідання Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Донецькій області в місті Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови серії ЕАВ № 538396 від 15 серпня 2018 року, винесену поліцейським капралом поліції УПП в Донецькій області ОСОБА_2, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно оскаржуваної постанови він, 15 серпня 2018 року о 17 год. 38 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів по вулиці Азовстальській, 55 в місті Маріуполі, чим порушив п. 15.9 е Правил Дорожнього Руху України. Порушення зупинок ближче 30 метрів від посадового майданчику для зупинки маршрутних ТЗ. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення. Окрім того капрал ОСОБА_2 незаконно розглянула справу про адміністративне правопорушення на місті зупинки автомобіля, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати таку справу, що позбавило можливості позивача скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, та призвело до не повного та обєктивного зясування всіх обставин справи. На підставі перелічено просить суд скасувати зазначену постанову та повернути сплачений ним штраф в сумі 255 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засідання підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що по вулиці Азовстальській, 55 відсутній видимий огляд дорожнього знаку зупинка МТЗ , відсутня дорожня розмітка на зупинці. Не заперечував, що дійсно зупинив свій автомобіль на місті зафіксованому камерою поліцейського, але зупинка автомобіля була на відстані більше ніж 10 метрів від вїзду на зупинку магазину АТБ та на відстані більше ніж 3 метра від суцільної лінії розмітки зліва, що правилами дорожнього руху не забороняється.

Представник, відповідача до судового засідання не зявився, надавши відзив на адміністративний позов, а також просив розглянути справу без його присутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП. Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП та Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративне порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2003 року, № 1217, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 року за № 974/8295, є документом, що засвідчує факти неправомірних дій учасників дорожнього руху і є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, постановою серії ЕАВ № 538396, винесену 15 серпня 2018 року поліцейським капралом поліції УПП в Донецькій області ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Мотивувальною частиною оскаржуваної постанови зазначено, що ОСОБА_1 15 серпня 2018 року о 17 год. 38 хв., здійснив зупинку транспортного засобу, а саме автомобіля НОМЕР_1, на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів по вулиці Азовстальській, 55 в місті Маріуполі, чим порушив п. 15.9 е Правил Дорожнього Руху України. Порушення зупинок ближче 30 метрів від посадового майданчику для зупинки маршрутних ТЗ.

Як доказ вини позивача у судове засідання було надано відповідачем оптичний диск з відеофіксацією правопорушення, переглядом якого встановлено, що автомобіль НОМЕР_2 зупинився на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів по вулиці Азовстальській. З доданих до матеріалів справи фото таблиць вбачається, що автомобіль позивача стоїть посеред майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. У поясненні поліцейському позивач посилається на те, що він не скористався стоянкою поряд з магазином АТБ оскільки йому тяжко звідти виїжджати. (а.с.41-47).

Рішенням Маріупольської міської ради від 22.06.2017 року за № 114 затверджено схему руху та переліку зупиночних пунктів транспорту на трамвайних, тролейбусних, автобусних маршрутах які працюють у звичайному режимі, та автобусних маршрутах, які працюють у режимі маршрутного таксі. П.12 зазначеного рішення затверджено схему руху автобусу, що зупиняється на зупинці «Палац культури», на посадовому майданчику якого здійснив зупинку автомобіля позивач.

Сам позивач в судовому засідання не заперечував, що здійснив зупинку свого автомобіля на зафіксованому поліцейським місті.

Згідно п.п. 15.1, 15.2 ПДР України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Згідно п. 15.9 «е» ПДР України, зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

З огляду на наведе суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 дійсно мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1. ст.122 КУпАП, оскільки він порушив вимогу дорожнього знаку п. 15.9 «е» ПДР України.

Відповідальність, визначена ст. 122 ч. 1 КУпАП, передбачена у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255,0 гривень

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху за частиною 1 статті 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, що визначено ч. 2 ст. 258 КУпАП.

На підставі п. 10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати усі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилання позивача на рішення КСУ від 26 травня 2015 року № 25-рп/2015 по справі № 1-11/2015, яким було вирішено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, - не приймаються до уваги судом, оскільки таке рішення не суперечить положенням КУпАП, які набули змін із набуттям чинності 8 серпня 2015 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», а також розробленої на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про національну поліцію» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення на підставі порушення ним ст. 122 ч. ч.1 КУпАП була винесена відповідно до діючого законодавства, оскільки в судовому засіданні було надано переконливі докази щодо наявності в діях позивача складу порушення вимог п.п. 15,9 (у )ПДР України.

Згідно із цим, а також оскільки обставини на які посилається позивач не найшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись 6-9, 20, 90, 242-247 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його оголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження оголошено, в порядку передбаченому ч.2 та ч.3. ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення складено 25 березня 2019 року.

Суддя С.С. Гноєвой.