Справа № 640/19975/18
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 березня 2019 року № 640/19975/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "С К С"

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" (надалі - позивач, ТОВ "С К С"), адреса: 04073, місто Київ, вулиця Куренівська, будинок 14б, до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач, ДФС), адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, буд. 8, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №819099/36088095 від 26 червня 2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної від 27 березня 2018 року №1001558, зобов'язавши відповідача зареєструвати податкову накладну від 27 березня 2018 року №1001558.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року призначено судове засідання.

В судове засідання 01 березня 2019 року сторони не прибули, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні, судом, згідно з частиною 5 статті 209 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у реєстрації податкової накладної №1001558 від 27 березня 2018 року.

Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, у встановлений судом строк відзиву на адміністративний позов суду не надав, а тому, відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до умов договору поставки №103 від 10 березня 2017 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «МК - Креатив» (надалі - постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» (надалі - покупець), постачальник зобов'язався передати у власність покупця готову продукцію, відповідно до накладних, які є невід'ємною частиною даного Договору, а покупець прийняти та оплатити товар, якість якого відповідає діючим ТУ та підтверджується паспортом якості/відповідності, в асортименті, кількості та цінам, викладеним в Додатках до цього Договору, які є його невід'ємною частиною. Під додатками до цього договору розуміються видаткові накладні, що видаються постачальником, які, крім, беззаперечного доказу одержання товару покупцем, мають силу специфікацій (пункт 1.1. Договору).

У відповідності до пункту 3.1. договору поставки товару здійснюється автомобільним транспортом за рахунок покупця на умовах самовивозу зі складу продавця, який знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Ольги Кобилянської, 7-а або продавцем, за умови включення транспортних витрат до загального рахунку.

Згідно з пунктом 10.1. договору, цей Договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2017 року включно.

Пунктом 10.2 договору передбачено, що договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення дії договору письмово не заявить про бажання його розірвати (Т.1, арк. 36-41).

На виконання умов договору №103 позивач придбав у товариства з обмеженою відповідальністю "МК - Креатив" наступний товар:

- наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «OKSI» №12А (5 кг), наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «OKSI» №11А (5 кг), наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «LUNA» №1 (5 кг), наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «LUNA» №2 (5 кг), наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «LUNA» №2А (5 кг), наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «LUNA» №3 (5 кг), наповнювач гігієнічний для домашніх тварин з деревини ТМ «OKSI» №13D (3 кг), на загальну суму у тому числі з ПДВ 39320,06 грн, що підтверджується видатковою накладною №6 від 01 лютого 2018 року та товарно - транспортною накладною №01022018 від 01 лютого 2018 року (Т.1, арк. 47, 48-49);

- наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «OKSI» №11А (5 кг), наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «LUNA» №1 (5 кг), наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «LUNA» №2 (5 кг), наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «LUNA» №2А (5 кг), наповнювач гігієнічний композитний для домашніх тварин ТМ «OKSI» №10А (5 кг) на загальну суму у тому числі з ПДВ 29093,66 грн, що підтверджується видатковою накладною №8 від 12 лютого 2018 року та товарно - транспортною накладною №12022018 від 12 лютого 2018 року (Т.1, арк. 44, 45-46).

Відповідно до наданих суду копії паспортів якості, гігієнічні композитні наповнювачі, придбані позивачем, відповідають вимогам ТУ У 08.1--001:2015 (Т.1, арк. 50,51,52).

У відповідності до копії виписки з рахунку ТОВ «С К С» за 12 лютого 2018 року вбачається, що останнім перераховано на рахунку ТОВ «МК - Креатив» 39320,06 грн з призначенням платежу «оплата за наповнювач гігієнічний для тварин згідно рахунку №6 від 01.02.2018, в т.ч. ПДВ 20% - 6553,34 грн» (Т.1, арк. 42).

15 квітня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "С К С" (надалі - постачальник) та приватним акціонерним товариством "Нова Лінія" (надалі - покупець) укладено договір поставки №111410, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставляти покупцеві товар у встановлені строки, а покупець зобов'язався приймати такий товар і сплачувати за нього на умовах даного договору (пункт 1.1. Договору).

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах DDP (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010) - склад покупця згідно замовлень останнього (пункт 2.1. Договору).

У відповідності до пункту 12.1 договору договір вступає в дію з дати його укладання обома сторонами і діє до 30 червня 2014 року. Сторони домовилися, що у випадку, якщо за 15 (п'ятнадцять) календарних днів до зазначеної дати ні одна із сторін не заявить про намір розірвання договору, то договір автоматично (без укладання додаткової угоди) продовжує свою дію до кінця календарного року (Т.1, арк. 20-30).

В подальшому, додатковою угодою від 01 листопада 2016 року про зміну умов Договору поставки №111410 від 15 квітня 2014 року строк дії договору №111410 визначено «до 31 грудня 2019 року» (Т.1, арк. 31).

На виконання умов договору №111410 відповідно до замовлення Зкз/Z1-0011080 від 23 березня 2018 року позивач поставив товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія» наступний товар: Luna (smad) без аромату (бентоніт) 5 кг та Oksi дрібний з лавандою (бентоніт) 5 кг на загальну суму з ПДВ у розмірі 357,84 грн, що підтверджується видатковою накладною №К від 27 березня 2018 року та товарно - транспортною накладною №РК00083635 від 27 березня 2018 року (Т.1, арк. 15,16-17,18).

Здійснення оплати товару підтверджується випискою по рахунку позивача (Т.1, 19).

За результатами виконання вказаних вище господарських операцій, позивачем складено і направлено до ДФС України на реєстрацію податкову накладну від 27 березня 2018 року № 1001558 на загальну суму 357,84 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 59,64 грн (Т.1, арк. 71).

При цьому, відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкова накладена №1001558 прийнята 13 квітня 2018 року, але її реєстрація зупинена, оскільки: "…ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку"…"

В той же час, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних №1001558 від 27 березня 2018 року.

На підтвердження здійснення вказаної господарської операції, позивачем направлено до ДФС України відповідні пояснення (Т.1, арк. 11-12,13,14)

26 червня 2018 року Комісією ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 819099/36088095 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27 березня 2018 року № 1001558 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв'язку з ненаданням платником податку пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена (Т.1, арк. 9-10).

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач зазначає, що 27 березня 2018 року позивачем реалізовано товар на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія». Згідно видаткової накладної №К від 27 березня 2018 року та товарно - транспортної накладної №РК00083635 від 27 березня 2018 року товар відвантажено покупцю. На реалізований товар складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1001558, проте, відповідно до квитанції №1 від 13 квітня 2018 року реєстрацію податкової накладної зупинено та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунку коригування. Згідно повідомлення від 22 червня 2018 року №1 позивачем сформовано та направлено відповідачу відповідні пояснення разом з документами.

27 червня 2018 року позивачем отримано рішення №819099/36088095 від 26 червня 2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1001558 від 27 березня 2018 року.

Вважаючи, що відповідачем прийнято протиправне рішення, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

ВИСНОВКИ ЩОДО НАЯВНОСТІ/ВІДСУТНОСТІ ПОРУШЕНЬ

Під час розгляду справи встановлено наявність в рішенні відповідача порушень та ознак протиправності, а тому воно є таким, що підлягає скасуванню.

НОРМИ ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України.

У розумінні підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 ПК України, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, є Державна фіскальна служба України.

Згідно п. п. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

- наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

- факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

- наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

- дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні норми містяться і у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно якого, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 затверджено низку Порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, серед яких:

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок зупинення реєстрації № 117);

Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації;

Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно пункту 5 Порядку зупинення реєстрації № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації № 117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, накладна відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно пункту 7 Порядку зупинення реєстрації № 117, у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 13 Порядку зупинення реєстрації № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій (ї) ризиковості платника податку та/або критерій (ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 14 Порядку зупинення реєстрації № 117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Листом ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 визначено Критерії ризиковості платника податку, Критерії ризиковості здійснення операцій та Перелік кодів товарів, згідно з УКТ ЗЕД, та послуг з кодами, згідно з ДКПП, які застосовуються для визначення відповідності ПН/РК, які подано на реєстрацію до ЄРПН критеріям ризиковості здійснення операції при здійсненні моніторингу (надалі - Критерії ризиковості).

Так, підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, визначено 7 (сім) вичерпних підстав за наявності яких комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

У відповідності до пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, на підставі договору поставки від 15 квітня 2014 року №111410 та додаткових угод до нього, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія", позивачем 27 березня 2018 року поставлено ТОВ "Нова Лінія" товар (Luna (smad) без аромату (бентоніт) 5 кг та Oksi дрібний з лавандою (бентоніт) 5 кг) на загальну суму з ПДВ у розмірі 357,84 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковою накладною №К від 27 березня 2018 року на суму 357,84 грн, у тому числі ПДВ 59,64 грн та товарно - транспортною накладною від 27 березня 2018 року №РК00083635.

З аналізу положень чинного законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У квитанції №1 від 13 квітня 2018 року податковим органом зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених у Критеріях оцінки ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, тобто не вказано конкретного виду критерію, що позбавляє платника податків можливості надати визначені законодавством документи на підтвердження правомірності видання податкових накладних та наявності підстав для їх реєстрації.

Тобто, фіскальним органом, в порушення пп.201.16.1 п.201.16. статті 201 Податкового кодексу України, не вказано у Квитанції конкретного виду критерію моніторингу податкової накладної.

Разом з тим, сукупність наданих позивачем первинних документів не дає підстав для сумніву щодо дійсного укладання договору поставки між позивачем та його контрагентом.

Факт оплати та умови укладеного договору зумовлювали обов'язок позивача в силу вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201, пункту 201.7 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України сформувати та направити для реєстрації спірні податкові накладні, тобто за правилом "першої події", що в даному випадку і було виконано позивачем шляхом подання податкової накладної для реєстрації в ЄРПН.

Крім того, у квитанції відсутній конкретний перелік копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

26 червня 2018 року Комісією ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення № 819099/36088095 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27 березня 2018 року № 1001558 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв'язку з ненаданням платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.

Проте, матеріалами справи підтверджується, що такі пояснення були своєчасно надані позивачем, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 22 червня 2018 року та відповідна квитанція №1 від 22 червня 2018 року про доставку документів.

Наведені обставини дають підстави суду дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №819099/36088095 від 26 червня 2018 року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1001558 від 27 березня 2018 року.

З урахуванням того, що відповідачем не надано доказів наявності підстав для відмови у реєстрації податкової накладної №1001558 від 27 березня 2018 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ "С К С" від 27 березня 2018 року № 1001558 датою її фактичного подання - 12 квітня 2018 року.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог повністю.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України 1762,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №819099/36088095 від 26 червня 2018 року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1001558 від 27 березня 2018 року.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" №1001558 від 27 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 12 квітня 2018 року.

4. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" (04073, місто Київ, вулиця Куренівська, будинок 14б, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова