Справа № 1740/2487/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1048/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Пліша М.А.

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року (головуючий суддя Комшелюк Т.О., м.Рівне, повний текст рішення складено 13.12.2018) по справі № 1740/2487/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Якимця Олега Борисовича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій, скасування повідомлення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Якимця О.Б. щодо не виправлення помилки у відомостях в Державному земельному кадастрі про цільове призначення та категорію земель земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1; зобов'язати відповідачів внести зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, визначивши категорію земель «землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення», цільове призначення «11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості»; скасувати повідомлення №1 від 11.06.2018, видане державним кадастровим реєстратором Якимцем О.Б..

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи; не доведення обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; викладено висновки, які не відповідають обставинам справи; неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, мотивуючи тим, що суд не з'ясував суть помилки, що міститься в Державному земельному кадастрі. А саме, в Державному земельному кадастрі земельна ділянка (НОМЕР_1) відносить до категорії «землі житлової та громадської забудови», проте фактично вказана земельна ділянка відносить до категорії «землі промисловості». Судом не з'ясовано до якої категорії земель віднесено земельну ділянку при її відведенні та передачі в оренду землекористувачам.

Вважає, що суд не з'ясував співвідношення понять категорія земель та цільове призначення. А саме, те що цільове призначення земель визначається в межах конкретної категорії земель, вичерпний перелік категорії земель наведено у ст.19 ЗК України. Категорія земель є ширшим поняттям і включає в себе різні види цільового призначення землі. З'ясування категорії земель до якої віднесено Земельну ділянку, є істотною обставиною для вирішення справи.

Суд не встановив хто і на якому етапі допустив помилку, що призвела до того, що в Державному земельному кадастрі земельна ділянка віднесена до категорії «землі житлової та громадської забудови»

Встановивши, що в Технічній документації зазначено код цільового призначення 11.10.5, якого немає в переліку кодів, що містяться в листі Держкомзему України від 24.04.1998 №14-1-7/1205, не встановив: чи обов'язковий до виконання лист Держкомзему України від 24.04.1998 №14-1-7/1205, який не є нормативно-правовим актом та не зареєстрований в Міністерстві юстиції України; який причинно-наслідковий зв'язок між тим, що в Технічній документації зазначено код 11.10.5, а в Державному земельному кадастрі зазначено код 1.11.6.

Суд не встановив як повинні були діяти відповідачі при наданні відповіді на повідомлення про виявлену помилку в даних Державного земельного кадастру та не мотивував чому відкинув його аргументи та посилання на відповідні норми законодавства.

Суд в абз.2 ст.7 свого рішення посилається на кадастровий план земельної ділянки, що міститься в Технічній документації і в якому (за версією суду) відображено забудовані землі (землі змішаного використання). Таким чином, суд повністю підтримав позицію відповідачів. Проте, в матеріалах справи відсутній кадастровий план на який посилається суд. В позовній заяві ним зазначено про маніпулювання термінами відповідачами, а також вказано, що не існує кадастрового плану на який посилається Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області. Відповідачами на запит суду не було надано оригіналу Технічної документації. На час розгляду справи в суді були наявні лише документи надані разом з позовною заявою.

Суд вказує, що у Технічній документації допущено помилку у визначенні коду класифікації цільового використання земельної ділянки. Однак, не аргументував чому зазначений у Технічній документації код 11.10.5 є технічною помилкою та не обґрунтував чому відкинув аргументи щодо того, що: класифікатор на який посилається суд мітиться в листі Держкомзему, який носить рекомендаційний, а не обов'язковий характер; код, що зазначений в Технічній документації був затверджений органом який відповідав за реалізацію державної політики в земельних відносинах і є попередником Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, а відповідно даний орган підтвердив відповідністю коду цільового призначення вимогам законодавства; категорія земель, яка визначена в Технічній документації відповідає рішенням власника землі (Рівненська міська рада) про передачу земельної ділянки в оренду, в той же час категорія земель, що зазначена у Державному земельному кадастрі суперечить даним землевпорядної документації та рішенням власника землі; помилку у визначенні категорії земель та цільового призначення допущено органом який здійснив реєстрацію земельної ділянки, а на дії вказаного органу влади код 11.10.5 (що значиться у Технічній документації) ніяк не вплинув і не міг вплинути.

Суд покликався на норму ч.1 ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр», проте невірно тлумачив вказану норму та не застосував її. Вказана норма зобов'язує відповідачів виправити помилки у відомостях Державного земельного кадастру, оскільки норма містить імперативний характер «Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб». Враховуючи очевидний факт невідповідності даних Державного земельного кадастру (категорія земель - «Землі житлової та громадської забудови», код цільового призначення «1.11.6» - іншої комерційної діяльності) та даних у землевпорядній документації (категорія земель - «Землі промисловості», код цільового призначення «11.10.5»), Відповідачі зобов'язані виправити помилку.

Суд обґрунтовуючи своє рішення поклав в основу п.150 Порядку ведення державного земельного кадастру (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012) та фактично застосував норму ч.3 ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр», хоча не покликався на неї.

Суд вказав, що «першою подією» повинно бути виправлення технічних помилок у Технічній документації (яка була підставою внесення відомостей про земельну ділянку), а саме необхідно змінити код цільового використання 11.10.5, якого немає в переліку кодів затверджених листом Держкомзему. Проте, вказана норма не підлягає застосуванню, оскільки вона стосується лише до тих випадків коли помилки у відомостях Державного земельного кадастру допущені внаслідок помилок у землевпорядній документації, тобто повинен бути причинно-наслідковий зв'язок. Суд в своєму рішенні не обґрунтував наявність такого причинно-наслідкового зв'язку, а тому не мав права застосовувати цю норму закону.

Суд не застосував положення ч.5 ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», відповідно до якого виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі рішення суду. Так, документи, що стали підставою для реєстрації земельної ділянки правильно визначили категорію земель - землі промисловості. Відповідно, виправлення помилки, заявленої у позовній заяві, не вимагає внесенню змін у Технічну документацію. Застосування вказаної норми відповідало б вимогам ч.1 ст.2 КАС України щодо ефективного захисту його прав, а також пунктів 2, 5 та 8 ч.2 ст.2 КАС України.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задоволити.

Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.07.2003 між Закритим акціонерним товариством «Рівне-Ековторма» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вторма - Рівне» (покупець) укладено договір купівлі - продажу. Згідно з п.1 давного договору продавець продав, а покупець купив, комплекс, будівлі та споруди, які знаходяться в АДРЕСА_1.

Пунктом 2 рішення Рівненської міської ради «Про оформлення права користування земельними ділянками та скасування окремих пунктів рішень Рівненської міської ради» від 09.03.2006 №2033, вирішено оформити, Товариству з обмеженою відповідальністю «Вторма - Рівне» на підставі договору купівлі - продажу будівель та споруд від 29.07.2003, право на оренду строком на десять років земельної ділянки площею 13142м.кв на АДРЕСА_1, для обслуговування комплексу будівель та споруд за рахунок земель, які згідно з пунктом 12 Рішення Рівненської міської ради від 13.12.2002 №172 «Про оформлення права користування земельними ділянками» надані в оренду Закритому акціонерному товариству «Рівне-Ековторма» для обслуговування виробничої бази.

24.05.2006 між Рівненською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вторма-Рівне» (орендар) укладено договір оренди землі. Згідно з п.1 даного договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 13142кв.м, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

25.02.2016 Рівненська міська рада прийняла рішення №242 «Про припинення права оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 та розірвання договору оренди землі». Згідно з п. 2 вказаного рішення, вирішено розірвати договір оренди землі від 03.07.2006, укладений між ТОВ «Вторма-Рівне» та Рівненською міською радою.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.03.2013 №992760, ОСОБА_1, на праві приватної власності належить комплекс будівель та споруд, загальною площею 2084,6 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оренду землі», ч.2 ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України, позивач отримала право оренди земельної ділянки, що знаходиться під комплексом будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, на тих самих умовах, що існували у попереднього орендаря та власника об'єктів нерухомого майна - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторма-Рівне».

07.06.2018, у зв'язку з виявленою помилкою у даних Державного земельного кадастру щодо цільового призначення та категорії земель земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1, площею 1,3142 га з кадастровим номером НОМЕР_1, позивачем подано повідомлення про виявлення технічної помилки.

За результатами розгляду даного повідомлення, Державним реєстратором 11.06.2018 було направлено позивачу повідомлення №1 про необхідність виправлення технічних помилок у документах, що стали підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, у яких фізичною або юридичною особою виявлено помилку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з чим погоджується колегія суддів, що державний реєстратор Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Якимець О.Б. при винесенні повідомлення №1 від 11.06.2018, діяв правомірно, оскільки першою подією має бути виправлення помилок у технічній документації, а потім звернення до Державного кадастрового реєстратора про виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру, виходячи з наступного.

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами - ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI.

Відповідно до частин 1, 5 статті 5 Закону, ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно з положеннями ч.1, 8 ст. 9 згаданого Закону, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим - частина 2 статті 20 зазначеного вище Закону.

Згідно зі п. «б» ч.2 ст.21 Закону, до Державного земельного кадастру вносяться відомості про цільове призначення земельних ділянок щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону, у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.

Згідно із пунктом 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051, помилками у Державному земельному кадастрі є: 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії; 5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель; 6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки; 7) помилка у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 1 січня 2013 р. та перенесені до Державного земельного кадастру.

Відомості про земельну ділянку та інші об'єкти Державного земельного кадастру у разі виправлення помилки щодо реєстрації земельної ділянки або виправлення помилкового перенесення відомостей про земельну ділянку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру та у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки або виправлення помилки щодо інших об'єктів Державного земельного кадастру: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

Згідно з п. 139 Порядку ведення Державного земельного кадастру, у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) заінтересована особа письмово повідомляє про це за формою згідно з додатком 29 територіальному органові Держгеокадастру у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки.

У відповідності до п. 150 Порядку, якщо за результатами розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки Державним кадастровим реєстратором встановлено, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які є підставою для їх внесення, але потребують виправлення у зв'язку з виявленням технічних помилок у таких документах, Державний кадастровий реєстратор повідомляє про це заявникові згідно з додатком 34 із зазначенням документів та технічних помилок у них, виправлення яких має передувати виправленню відповідних відомостей у Державному земельному кадастрі.

Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких внесені такі відомості, здійснюється Державним кадастровим реєстратором після виправлення помилок у зазначених документах за заявою заінтересованої особи за формою згідно з додатком 35 відповідно до пунктів 140 - 148 цього Порядку.

Таким чином, слід виправити помилку в технічній документації, а згодом звернутись до Державного кадастрового реєстратора про виправлення технічних помилок, допущених у відомостях останнього.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року по справі № 1740/2487/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Т. І. Шинкар
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 25.03.19