Справа № 820/6564/15
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа №820/6564/15

адміністративне провадження №К/9901/13631/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні справу

за касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року (суддя Мар'єнко Л.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року (колегія у складі суддів: Присяжнюк О.В., Русанової В.Б. ,Курило Л.В.) у справі №820/6564/15

за позовом ОСОБА_2

до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Корнійчук Олени Валентинівни

про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Корнійчук Олени Валентинівни, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Корнійчук О.В. щодо нереєстрації права власності на 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Свідоцтва про придбання майна незаконною;

- зобов'язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Корнійчук О.В. зареєструвати за позивачем право власності на 1/3 частині трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

2. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року по справі №820/6564/15 адміністративний позов ОСОБА_2 до Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. про визнання незаконною бездіяльності щодо нереєстрації права власності та зобов'язання зареєструвати право власності - залишено без розгляду на підставі ст.ст. 99, 100 КАС України.

3. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року по справі №820/6564/15 скасовано та справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

4. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року, відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі.

5. 09.03.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати вищезазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.03.2016 було відкрито провадження за касаційною скаргою у справі. Станом на 20.03.2019 відзив від Відповідача не надходив.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно Свідоцтва про придбання майна, виданого 25 вересня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В., посвідчено за ОСОБА_2 право власності на майно, яке складається з 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною прощею 66,4 кв.м. (а.с.10).

8. 21 січня 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. з письмовою заявою, в якій просив зареєструвати (здійснити державну реєстрацію) за ним речові права на нерухоме майно в державному реєстрі згідно наданого вказаним нотаріусом свідоцтва про право власності - право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_1 про що надати позивачу витяг (а.с.12).

9. На зазначену заяву відповідачем надано позивачу відповідь листом від 07 березня2014 року № 4/01-16 (а.с.13), в якому роз'яснено, що для реєстрації за ним права власності на вказане нерухоме майно на підставі свідоцтва про придбання майна, виданого 25 вересня 2009 року, необхідно звернутися до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за адресою: м. Харків, вул. Короленка, 16.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що у відповідності до свідоцтва про придбання майна, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Корнійчук О.В. 25.09.2009, позивача визнано власником 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Зазначена нотаріальна дія зареєстрована вказаним нотаріусом в Державному реєстрі правочинів. 22.01.2014 позивачем подана заява до приватного нотаріуса Корнійчук О.В. як державному реєстратору з проханням здійснити державну реєстрацію речових прав на вказане нерухоме майно. Також позивач зазначив, що до вказаної заяви ним додано відповідні документи. Проте вказаний нотаріус листом від 07.03.2014 №4/01-16 запропонувала звернутися до реєстраційної служби ХМУЮ. При цьому, будь-яких рішень про відмову позивачу у реєстрації в Державному реєстрації речових прав на нерухоме майно позивач не отримував. Також позивач повторно звертався з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно до вказаного нотаріусу у березні 2015 року.

11. Відповідач проти позову заперечувала, зазначила, що під час звернення з заявою позивача про державну реєстрацію діяла у відповідності до чинного законодавства.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що приватний нотаріус правомірно не вчинила дії щодо державної реєстрації за позивачем речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим у відповідача також відсутній обов'язок здійснювати зазначену реєстрацію.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. У касаційній скарзі скаржник не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, зазначаючи, що суди не в повному обсязі з'ясували обставини справи. Дії Відповідача Корнійчук О.В. як державного реєстратора суперечили законодавству України, відповідно до якого вона мала прийняти рішення про реєстрацію або відмову від реєстрації, розглянувши заяву Позивача.

14. Судами зроблено невірний висновок, щодо відсутності обов'язку Відповідача провести реєстраційні дії, оскільки, на думку Позивача, Відповідачем була проведена нотаріальна дія та вона мала здійснити реєстраційні дії за заявою Позивача.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Суд перевірив доводи касаційної скарги, застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

16. Відповідно до ч.1 ст. 46-1 Закону України "Про нотаріат України" нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора, здійснює повноваження відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Зазначені функції як державного реєстратора покладено на відповідача як приватного нотаріуса Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно" від 04.07.2012 № 5037-VI, а також по взаємовідносинам, які виникли після 01.01.2013.

17. Ч. 6 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4-1 цього Закону.

18. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

- якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або

- якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

19. Відповідно до ч.9 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії. Ключовим аспектом даної норми є обов'язок вчинення реєстраційних дій виключно одночасно із вчиненням нотаріальної дії.

20. Отже, положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нотаріуса наділено окремими повноваженнями державного реєстратора прав на нерухоме майно, які виникають у результаті нотаріальних дій, а саме: нотаріус здійснює державну реєстрацію прав власності, реєстрація яких була проведена раніше, тобто до 01.01.2013, а також здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно в результаті нотаріальних дій об'єкта, одночасно з вчиненням нотаріальної дії.

21. Судом встановлено, що приватним нотаріусом ХМУЮ Корнійчук О.В. було посвідчено право на придбання нерухомого майна за ОСОБА_2 в 2009 році. На той час державним реєстратором права власності згідно Типових положень про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 було визначено Бюро технічної інвентаризації. При цьому в ході судового засідання, представником позивача підтверджено той факт, що право власності не було зареєстровано за позивачем відповідно до чинного законодавства, що діяло до 01.01.2013.

22. Отже, у відповідача були відсутні підстави здійснювати державну реєстрацію прав власності за ОСОБА_2, оскільки реєстрація зазначеного права не була проведена раніше, а також на момент звернення з відповідною заявою відповідачем як приватним нотаріусом не вчинялися будь-які нотаріальні дії щодо вказаного об'єкту нерухомого майна.

23. Стаття 34 Закону України "Про нотаріат України" визначено нотаріальні дії, що вчиняють нотаріуси: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо); 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя; 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; 10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живо; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред'явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; 18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести; 22) приймають на зберігання документи. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом.

24. Отже, враховуючи положення ч.9 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо того, що відповідач вправі здійснити державну реєстрацію одночасно з вчиненням нотаріальної дії (надання відмови в ній), проте при зверненні позивача до приватного нотаріуса 2014 році з заявою про державну реєстрацію жодних нотаріальних дій у розумінні ст. 34 Закону України "Про нотаріат України" не здійснювалося, а отже в даному випадку приватний нотаріус не мав повноважень здійснювати функції державного реєстратора, оскільки у спірних правовідносинах приватний нотаріус фактично не є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно за позивачем.

25. В даному випадку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором є відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції.

26. Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що приватний нотаріус правомірно не вчинила дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

27. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.

28. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

29. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року у справі №820/6564/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб