Справа № 420/1371/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1371/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Елара Трейд» (, місцезнаходження: 65011, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 40) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка,15) про визнання неправомірною та скасування постанови від 13.02.2019 року ВП №58349575 про стягнення виконавчого збору та п. 3 постанови від 13.02.2019 року ВП №58349575 про стягнення з боржника виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 05 березня 2019 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ЕлараТрейд» (, місцезнаходження: 65011, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 40) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка,15) про визнання неправомірною та скасування постанови від 13.02.2019 року ВП №58349575 про стягнення виконавчого збору та п. 3 постанови від 13.02.2019 року ВП №58349575 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Ухвалою суду від 11 березня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових адміністративних справ в порядку ст. 287 КАС України та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 19 березня 2019 року.

На обгрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що оскаржувані постанови від 13.02.2019 року ВП №58349575 про стягнення виконавчого збору та п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2019 року ВП №58349575 про стягнення з боржника виконавчого збору є незаконими та підлягають скасуванню.

Так, позивач зазначив, що визначаючи розмір виконавчого збору, державний виконавець у постанові про стягнення виконавчого збору дійшов висновку, що «Вилучення з цивільного обороту та знищення товару» є виконанням рішення немайнового характеру, посилаючись на ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провалдження», згідно з якої за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-юридичної особи, яка станом на 01 січня 2019 року становить 4 173 грн.

Позивач вважає, що виконання рішення з цивільного обороту та знищення товару, за яким відкрито виконавче провадження не є рішенням немайнового характреу, оскільки за таким рішенням боржнника - ТОВ «ЕлараТрейд» не зобовязано особисто вчинити певні дії (вилучити та знищити товар) або утриматися від їх знищення, як-то передбачено статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» та взагалі позбавлено можливості з незалежних від нього причин виконати такі вимоги державного виконавця з огляду на відсутність у товариства доступу до цих товарів.

На думку позивача, наказ Господарського суду Київської області від 07.08.2018 року по справі №911/2743/17 про вилучення з цивільного обороту та знищення товару є документом про конфіскацію майна та не пов'язаний з примусовим виконанням рішення немайнового характеру, в звязку з чим виконавчий збір не повинен стягуватись.

Враховуючи зазначене, позивач просив визнати протиправними та скасувати оскаржувані постанови.

Ухвалою суду від 11 березня 2019 року запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, зобовязано надати належним чином засвідчені копії виконавчого провадження 58349575 в частині, що стосується підстав прийняття оскаржуваних постанов, у строк до 15 березня 2019 року, проте станом на 19 березня 2019 року відповідачем не виконано ухвалу суду.

На відкрите судове засідання, призначене на 19 березня 2019 року позивач не зявився, до суду 19 березня 2019 року (вхід. №9774/19) від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача на відкрите судове засідання також не зявився, повідомлений всіма засобами, які були відомі суду, електронною поштою та за номером телефону, вказаному у позовній заяві, дотримуючись вимог ч.1 ст. 268 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Враховучючи, що сторони не зявились на судове засідання, за відсутності потреби у заслуховуванні свідка чи експерта, керуючись ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вирішив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю «ЕлараТрейд» зареєстровано 06.06.2017 року, номер запису до ЄДР 1 062668 (а.с.41).

Одним із основних видів діяльності є: неспеціалізовна оптова торгівля (46.90).

Рішенням Господарського суду Київської області від 07 серпня 2018 року по справі №911/2743/17 за позовом Нью Беленс Атлетікс, Інк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елара Трейд», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Київської митниці ДФС про припинення порушення прав інтелектуальної власності, позов задоволено повністю, а саме: заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕлараТрейд» (65011, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, 40, ) здійснювати використання позначення «ЛV», яке є схожим настільки, що його можна сплутати із торгівельною маркою «N», яка захищена свідоцтвом України № 169982 для товару «взуття», зокрема нанесення такого позначення на продукцію (товар), зберігання продукції із нанесеним позначенням, пропонування продукції із нанесеним позначенням для продажу, продаж, імпорт (ввезення), експорт (вивезення), застосування такого позначення в рекламі, діловій документації, мережі Інтернет; вилучити з цивільного обороту та знищити товар: взуття на підошві та з верхом з полімерних матеріалів, з довжиною устілки більш як 24 см.: кросівки жіночі: арт. S912-8 - 128 пар, S912-5 48 пар, S912-7 40 пар, S912-3 144 пари, S912-2 128 пар, S912-11 24 пари, S912-10 8 пар; кросівки чоловічі: арт. S812-8 120 пар, S812-7 16 пар, S812-3 320 пар, S812-12 8 пар, S812-9 16 пар, без арт. 2 пари, торговельна марка SAYOTA, виробник: WENZHOU JIASINA INTERNATIONAL TRADING CO., LTD, CHINA, країна виробництва: Китай, CN., які заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕлараТрейд» (65011, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, 40, ідентифікаційний код 41375771) до митного контролю та митного оформлення у режимі «імпорт» за митною декларацією № UA125110/2017/414407 від 16.08.2017, та знаходяться на митному оформленні у Київській митниці ДФС (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ідентифікаційний код 39470947) (а.с.18-23).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 13 вересня 2017 року по справі №911/2743/17 наладено арешт на товари: взуття на підошві та з верхом з полімерних матеріалів, з довжиною устілки більш як 24 см.: кросівки жіночі: арт. S912-8 - 128 пар, S912-5 - 48 пар, S912-7 - 40 пар, S912-3 - 144 пари, S912-2 - 128 пар, S912-11 - 24 пари, S912-10 - 8 пар; кросівки чоловічі: арт. S812-8 -120 пар, S812-7 - 16 пар, S812-3 - 320 пар, S812- 12-8 пар, S812-9 - 16 пар, без арт. - 2 пари, торговельна марка SАYОТА, виробник: WENZHOU JIASINA INTERNATIONAL TRADING CO., LTD, СНINА, країна виробництва: Китай, СN. Заявлених згідно митної декларації № UA 125110/2017/414407 від 16.08.2017 р., які заявлені ТОВ «ЕлараТрейд» (65011, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, 40, код 41375771) до митного контролю та митного оформлення у режимі «імпорт», та знаходяться на митному оформленні у Київській митниці ДФС (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль»; код 39470947) до розгляду справи по суті; заборонено Київській митниці ДФС (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль»; код 39470947) здійснювати митне оформлення товарів: взуття на підошві та з верхом з полімерних матеріалів, з довжиною устілки більш як 24 см.: кросівки жіночі: арт. S912-8 - 128 пар, S912-5 - 48 пар, S912-7 - 40 пар, S912-3 - 144 пари, S912-2 - 128 пар, S912-11 - 24 пари, S912-10 - 8 пар; кросівки чоловічі: арт. S812-8 -120 пар, S812-7 - 16 пар, S812-3 - 320 пар, S812- 12-8 пар, S812-9 - 16 пар, без арт. - 2 пари, торговельна марка SАYОТА, виробник: WENZHOU JIASINA INTERNATIONAL TRADING CO., LTD, СНINА, країна виробництва: Китай, СN. Заявлених згідно митної декларації № UA 125110/2017/414407 від 16.08.2017 р., які заявлені ТОВ «ЕлараТрейд» (65011, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, 40, код 41375771) до розгляду справи по суті (а.с.24-26).

З матеріалів справи вбачається, що Господарскьим судом Київської області виданий наказ № 911/2743/17 від 07.08.2018 року про вилучення з цивільного обороту та знищення товару.

Суд встановив, що 13 лютого 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 на підставі наказу Господарського суду Київської області №911/2743/17 виданого 07.08.2018 року відкрито виконавче провадження №58349575, пунктом 3 якого передбачено стягнути з боржника вконавчий збір у розмірі 16 692 грн. (а.с. 12-13).

Зазначену постанову надіслано позивачу супровідним листом від 13.02.2019 року вих. №583 (а.с.11).

Також, 13 лютого 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ТОВ «ЕлараТрейд» у розмірі 16692 грн. (а.с.15-16), яку надіслано на адресу позивача супровідним листом від 13.02.2019 року вих. №587 (а.с.14).

Ці постанови позивач отримав поштою 26 лютого 2019 року, про що свідчить копія конверту (а.с. 17).

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог повністю, з огляду на таке.

Виходячи із змісту позоних вимог та доводів, якими обґрунтовані ці позовні вимоги, суд дійшов висновку, що змістом спірних правовідносин є чи діяв державний виконавець правомірно при прийнятті оскаржуваних постанов, чи були його дії вчинені у порядку, спосіб та межах наданих йому повноважень.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Перевіряючи правомірність дій відповідача при відкритті виконавчого провадження, а також чи діяв відповідач відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого виконавчі написи нотаріусів.

Частиною 1 статті 5 цього Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, крім певних випадків.

Статтею 3 Закону встановлено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Стаття 26 цього Закону регулює початок примусового виконання рішення, відповідно до ч. 5 якої, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, отримавши наказ Господарського суду Київської області №911/2743/17 виданого 07.08.2018 року, 13 лютого 2019 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №58349575 з виконання цього наказу та зобовязав Боржника протягом пяти робочих днів подати декларацію про доходи та майно. Пунктом 3 цієї постанови зазначено, у порядку встановленому ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення з боржника вконавчого збору у розмірі 16 692 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2019 року ВП № 583449575 та зазначення пункту 3, відповідач діяв у порядку, спосіб та в межах наданих Законом України «Про виконавче провадження» повноважень.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з ч.ч. 3-4 статті 27 цього Закону, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Таким чином, враховуючи те, що наказ Господарського суду Київської області №911/2743/17 від 07.08.2018 року є рішенням немайнового характеру, державний виконавець відкривши виконавче провадження за цим наказом, одночасно виніс постанову про стягнення виконавчого збору від 13.02.2019 року ВП № 58349575, що теж відповідає приписам ст.ст. 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник позивача вважає, що наказ Господарського суду Київської області №911/2743/17 від 07.08.2018 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження, про влучення з цивільного обороту та знищення товару є документом про конфіскацію майна та не пов'язаний з примусовим виконанням рішення немайнового характеру, а тому виконавчий збір не повинен стягуватись.

Суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на таке.

Згідно статті 41 Конституції України передбачено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Господарського суду Київської області №911/2743/17 від 07.08.2018 року зобовязано вилучити із цивільного обороту та знищити взуття на підошві та з верхом з полімерних матеріалів, з довжиною устілки більш як 24 см.: кросівки жіночі: арт. S912-8 - 128 пар, S912-5 - 48 пар, S912-7 - 40 пар, S912-3 - 144 пари, S912-2 - 128 пар, S912-11 - 24 пари, S912-10 - 8 пар; кросівки чоловічі: арт. S812-8 -120 пар, S812-7 - 16 пар, S812-3 - 320 пар, S812- 12-8 пар, S812-9 - 16 пар, без арт. - 2 пари, торговельна марка SАYОТА, виробник: WENZHOU JIASINA INTERNATIONAL TRADING CO., LTD, СНINА, країна виробництва: Китай, СN. Заявлених згідно митної декларації № UA 125110/2017/414407 від 16.08.2017 р., які заявлені ТОВ «ЕлараТрейд» (65011, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, 40, код 41375771) до митного контролю та митного оформлення у режимі «імпорт», та знаходяться на митному оформленні у Київській митниці ДФС (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль»; код 39470947).

Таким чином, суд встановив, що зазначеним наказом Господарського суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження не конфісковано майно, а вилучено із цвільного обороту.

Також суд не погоджується з доводами позивача, що "вилучення з цивільного обороту та знищення товару" не є рішенням немайнового характеру.

З рішення Господарського суду Київської області від 07 серпня 2018 року вбачається, що це рішення прийнято із застосуванням норм Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", частиною 1 статті 20 якого встановлено, що на вимогу власника свідоцтва порушення повинно бути припинено, а порушник зобовязаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знака або позначення, схожого з ним наскільки, що їх можна сплутати.

Тому, це рішення є немайнового характеру, за яким боржник зобовязаний вчинити певні дії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач при відкритті виконавчого проваження та прийнятті оскаржуваних постанов, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», в звязку з чим позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, повязаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь субєкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ЕлараТрейд» (, місцезнаходження: 65011, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 40) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка,15) про визнання неправомірною та скасування постанови від 13.02.2019 року ВП №58349575 про стягнення виконавчого збору та п. 3 постанови від 13.02.2019 року ВП №58349575 про стягнення з боржника виконавчого збору,- відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в сроки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко

.