Справа № 619/5116/18
Суддя: Калмикова Л. К.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/5116/18
провадження №2-а/619/8/19
19.03.2019року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області в складі: головуючого-судді- Калмикової Л.К., за участю секретаря судового засідання - Кравченко К.В., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В позові зазначає, що 14 грудня 2018 року поліцейський Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Як вказано в постанові серії ДПО 18 № 447029 водій керував транспортним засобом Fiat Scudo, номерний знак НОМЕР_1, 14.12.2018 року о 21.40, при цьому в його авто був недостатньо освітлений державний номерний знак, чим порушив п. 2.9 В ПДР., за ч.6 ст.121 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170 гривень.
Вважає дії відповідача незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП та Конституції України.
Постанова серії ДПО 18 № 447029 від 14.12.2018 винесена з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України.

14.12.2018 року він керував автомобілем у м.Дергачі Харківської області та був зупинений біля будинку 11 по провулку Парковому поліцейським ОСОБА_2

Першою вимогою було, щоб він надав документи для перевірки. Після запитання про причину зупинки, він повідомив, що на його думку номерний знак недостатньо освітлений. Я був впевнений, що підсвітка заднього номерного знаку працює, тому вийшов з машини і впевнився, що все працює справно. Задній номерний знак підсвічувався. Для освітлення використовується світло-жовте світло (встановлене підприємством - виробником) і нічого не перешкоджало видимості номеру. Номерний знак можна прочитати з відстані 20 метрів, що підтвердила його дружина ОСОБА_3, яка їхала з ним та ОСОБА_4, який вийшов зі свого двору, коли почув розмови за його парканом.

Постанова серії ДПО18 № 447029 винесена з порушенням норм КУпАП та статей 19,62 Конституції України.

При цьому відповідач порушив процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП, а саме ст.ст. 268, 278, 279,280,283 КУпАП.

Просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ДПО 18 № 447029 від 14.12.2018 року , як таку, що винесена з порушенням вимог КУпАП та не містить складу злочину.

Позивач у судове засідання не зявився, згідно заяви позов підтримує повністю, просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе.

Відповідач в судове засідання не зявився, пояснень не надав, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, його неявка, як субєкта владних повноважень не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Згідно постанови ДПО 18 № 447029 від 14.12.2018 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Scudo, номерний знак НОМЕР_1 14.12.2018 року о 21.40, при цьому в його авто був недостатньо освітлений державний номерний знак, чим порушив п. 2.9 В ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 2 липня 2015 року поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив ОСОБА_5 дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_6 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Більше того, приписами ст. 129 Конституції України норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідачем не надані докази порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху: з постанови в справі про адміністративне правопорушення не вбачається, що порушення підтверджується свідками, що за наявності неспростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Таким чином, суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, у звязку з цим постанова по справі про адміністративне правопорушення від 14.12.2018 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, п.п.10 ч.1 Перехідних положень Розділу VІІ КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 серії ДПО 18 № 447029 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2

Поліцейський Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2, місце знаходження: Харківська область, м.Дергачі, вул.1 Травня,10.

Суддя Л. К. Калмикова