Справа № 826/14776/17
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Метал-Компані» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Метал-Компані» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Альфа-Метал-Компані» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.08.2017 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. На думку апелянта, оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що у податковому повідомленні-рішенні № від 01.08.2017 року відповідачем чітко вказаний період, за який нараховуються штрафні санкції - 2016 рік. Проте, відповідно до додатку до податкового повідомлення-рішення - розрахунку штрафних санкцій, більша частина штрафів нарахована за підсумками 2015 року. А також наявні штрафи за 2017 рік, що прямо протирічить податковому повідомленню-рішенню, та не входить до періоду, що за твердженнями контролюючого органу підлягав перевірці. У зв'язку з наведеним, апелянт вважає, що штрафні санкції за період, який не вказаний ані в Акті перевірки, ані в податковому повідомленні-рішенні як такий, що перевірявся, нараховані необґрунтовано, а податкове повідомлення-рішення в частині їх накладення на Товариство є протиправним.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 25.07.2017 року ГУ ДФС у Київській області проведено перевірку Товариства щодо своєчасності реєстрації податкових накладних розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт № 1698/10-36-12-20-24/34202711.

Згідно з висновком вказаного акта перевірки відповідачем встановлено порушення Товариством пункту 201.10 статті 201 ПК України, що полягає в порушенні граничних термінів реєстрації податкових накладних від: 09.11.2015 року, 07.12.2015 року, 08.12.2015 року, 09.12.2015 року, 10.12.2015 року, 11.12.2015 року, 12.12.2015 року, 14.12.2015 року, 15.12.2015 року, 17.12.2015 року, 18.12.2015 року, 30.12.2015 року, 21.01.2016 року, 19.02.2016 року, 22.02.2016 року, 24.02.2016 року, 18.03.2016 року, 05.04.2016 року, 06.04.2016 року, 21.04.2016 року, 27.04.2016 року, 23.05.2016 року, 10.06.2016 року, 14.06.2016 року, 07.07.2016 року, 08.07.2016 року, 15.07.2016 року, 19.07.2016 року, 21.07.2016 року, 30.07.2016 року, 09.08.2016 року, 10.08.2016 року, 12.08.2016 року, 15.08.2016 року, 16.08.2016 року, 25.11.2016 року, 22.11.2016 року, 09.12.2016 року, 22.12.2016 року.

На підставі акта перевірки від 25.07.2017 №1698/10-36-12-20-24/34202711 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.08.2017 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 151 099,42 грн. (з них 140 944,72 грн. - 10% від суми ПДВ 1 409 446,26 грн., 8 269,65 грн. - 20% від суми ПДВ 41 348,27 грн., 1 885,05 грн. - 30% від суми ПДВ 6 283,51 грн.).

За результатами адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення скарги Товариства залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, сам факт порушення Товариством податкового законодавства щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовується позивачем.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, чинній станом на час проведення перевірки відповідачем) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Тобто, об'єктом камеральної перевірки за положеннями цієї норми є серед іншого дані Єдиного реєстру податкових накладних. Саме аналізуючи дані цього реєстру у ході проведення камеральної перевірки відповідач встановив порушення Товариством граничних термінів реєстрації податкових накладних, що і стало підставою для накладення штрафу.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов'язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 120-1, 120-2 ПК України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що предметом камеральної перевірки, навіть у розумінні підпункту 75.1.1 пункту 75.1статті 75 ПК України в редакції, що діяла до 01 січня 2017 року, охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

На користь такого висновку свідчить також змістовне уточнення законодавцем правового регулювання цього питання шляхом доповнення з 1 січня 2017 року підпункту 75.1.1 абзацом другим, яким визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Щодо доводів Товариства про неправильне застосування відповідачем пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такі доводи є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, у період порушення Товариством граничних термінів реєстрації податкових накладних пунктом 120-1.3 статті 120-1 ПК України передбачалось, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Однак Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII зазначений пункт статті 120-1 ПК України було виключено.

Прийняття чи неприйняття Порядку застосування штрафних санкцій (штрафу), передбачених статтею 120-1 ПК України за порушення 15-денного терміну реєстрації податкових накладних, не може впливати на дію вказаної норми ПК України або скасовувати її дію. Відсутність порядку застосування штрафних санкцій не звільняє позивача від відповідальності, передбаченої ПК України за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та не свідчить про відсутність у контролюючого органу повноважень щодо застосування штрафних санкцій за вказане порушення.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII не було ані введено нових видів відповідальності за порушення податкового законодавства, ані збільшено розмір відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Фактично, цим Законом було змінено лише процедуру застосування штрафних санкцій, що не може вважатись погіршенням становища платника податків.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 826/13930/16 (К/9901/3714/17), від 08.05.2018 року у справі № 805/808/17-а (К/9901/760/17) та від 21.01.2019 року у справі № 826/17280/16.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення від 01.08.2017 року № прийнято ГУ ДФС у Київській області правомірно.

Щодо доводів позивача про необґрунтованість нарахування штрафних санкцій за період, який не вказаний ані в Акті перевірки, ані в податковому повідомленні-рішенні як такий, що перевірявся, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З наявного у матеріалах справи акту перевірки вбачається, що порушення Товариством пункту 201.10 статті 201 ПК України, встановлені контролюючим органом в результаті перевірки, стосувались періоду з листопада 2015 року по грудень 2016 року.

У розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних також вказано розрахунок штрафних санкції за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року.

Розбіжності між наведеними у текстах акта перевірки та розрахунку штрафу до податкового повідомлення-рішення - відсутні.

Колегія суддів зазначає, що наявність формальної помилки та неточності у оскаржуваному повідомленні-рішенні, а саме зазначення звітного періоду 2016 рік, зважаючи на встановлені вище у сукупності обставини не може свідчити про необґрунтованість та протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у цілому.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Метал-Компані» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев