Справа № 0940/1943/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1340/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Лучко О.О.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 13 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною відмову Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі Коломийське ОУ ПФУ) у переведенні його на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» та зобовязати відповідача перевести його на такий вид пенсії з моменту звернення із відповідною заявою.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 0940/1943/18 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що період роботи ОСОБА_1 на посаді голови Тулуківської сільської ради Снятинського району та сільського голови Тулуківської сільської ради Снятинського району зараховується до стажу державної служби. Таким чином, суд погодився з доводами позивача про наявність необхідних підстав для переведення його на пенсію державного службовця.

У апеляційній скарзі Коломийське ОУ ПФУ просить зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями і періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування не можуть бути зараховані до стажу державної служби. На думку апелянта, робота позивача на виборній посаді не зараховується до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, оскільки за вказаною посадою встановлюється ранг посадової особи органів місцевого самоврядування, а не державного службовця.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з лютого 2016 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 та протоколом про призначення пенсії (а.с.10, 52).

У період з 05 липня 1994 року по 15 квітня 2006 року позивач працював головою Тулуківської сільської ради Снятинського району, з 16 квітня 2006 року по 03 грудня 2015 року сільським головою Тулуківської сільської ради Снятинського району, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці (а.с.11-15).

03 грудня 2016 ОСОБА_1 звернувся до Коломийського ОУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком. Пенсія позивачу призначена з 01 лютого 2016 року із врахуванням загального стажу 41 рік 11 місяців та 15 днів, про що свідчить розпорядження про призначення пенсії № 140431 від 09 лютого 2016 року (а.с. 52) та розрахунок стажу за пенсійною справою № 140431 (а.с. 53).

Стаж роботи позивача в органах місцевого самоврядування відповідно до розрахунку складає 21 рік 5 місяців 24 дні, тобто понад 20 років (а.с. 54).

24 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про прийняття документів для переходу з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».

02 жовтня 2018 року відповідач листом за № 136/К-15 повідомив ОСОБА_1 про відмову у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки періоди його роботи на виборних посадах голови сільської ради та сільського голови сільської ради не відносяться до стажу державної служби, перелік яких визначений цим Законом.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач ініціював вирішення даного публічно-правового спору у судовому порядку.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, що викладені у оскаржуваному рішенні, та доводам апелянта, що містяться у апеляційній скарзі Коломийського ОУ ПФУ, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право вибору пенсійних виплат закріплено у статті 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції Закону, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відповідно до пункту 12 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII) для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закон № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Оцінюючи доводи апелянта щодо відсутності підстав для призначення позивачу пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, у період з 05 липня 1994 року по 03 грудня 2015 року ОСОБА_1 працював на виборних посадах головою Тулуківської сільської ради Снятинського району, в тому числі з 16 квітня 2016 року сільським головою Тулуківської сільської ради Снятинського району, що становить 21 рік 5 місяців 24 дні стажу позивача, тобто понад 20 років. На момент звернення до відповідача про призначення пенсії ОСОБА_1 досяг 60 років та мав загальний страховий стаж 41 рік 11 місяців 15 днів.

Тобто, на момент звернення з заявою про призначення пенсії відповідно достатті 37 Закону № 3723-ХІІ ОСОБА_1 мав необхідний спеціальний і загальний трудовий стаж та досяг відповідного віку для призначення йому такої пенсії.

При цьому апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта про те, що посадові особи органів місцевого самоврядування не були віднесенні до категорії посад державних службовців, визначених у статті 25 Закону № 3723-ХІІ, оскільки положеннями статті 46 Закону № 889-VIII передбачені особливості стажу державної служби. Зокрема, у пункті 2 вказаної норми зазначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Окрім того, відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. № 283 (далі Порядок № 283).

За приписами пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та на посадах керівних працівників і спеціалістів виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів.

Враховуючи наведене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що період роботи позивача на посадах голови сільської ради та сільського голови зараховується до стажу державної служби, у зв'язку із чим відмова відповідача у зарахуванні цього періоду до стажу державної служби та у призначенні пенсії державного службовця є протиправною.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року по справі № 735/939/17.

Порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 0940/1943/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Постанова у повному обсязі складена 20 березня 2019 року.