Справа № 1940/1953/18
Суддя: Князєв Всеволод Сергійович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 1940/1953/18

Провадження № 11-220апп19

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Князєва В. С.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І.,

Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевірила наявність підстав для прийняття до провадження справи за позовом ОСОБА_7 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради, Державної казначейської служби України про визнання рішення протиправним та стягнення моральної шкоди, у якій ОСОБА_7 подано касаційну скаргу на ухвалу судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради, Державної казначейської служби України про:

- визнання протиправним та скасування рішення держаного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Мартиняка А. В. від 11 квітня 2018 року № 405583073 про відмову у скасуванні запису про право власності/внесенні запису про скасування державної реєстрації за номером 5734078 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1;

- стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди в сумі 200 000 грн. та судових витрат на суму 42 000 грн.

Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду ухвалою

від 05 жовтня 2018 року відмовив у відкритті провадження у цій справі.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 04 грудня 2018 року ухвалу судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року залишив без змін.

Судові рішення мотивовано тим, що спір у цій справі не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки він пов'язаний із захистом цивільних прав позивача щодо об'єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 1.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_7 подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд. Зазначає, зокрема, про публічно-правовий характер цього спору, вважаючи, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач виконував владні управлінські функції.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою

від 11 лютого 2019 року відкрив провадження у цій справі, а ухвалою

від 05 березня 2019 року призначив її до розгляду.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою

від 06 березня 2019 року справу за заявою ОСОБА_7 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради, Державної казначейської служби України про визнання рішення протиправним та стягнення моральної шкоди передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Ураховуючи, що в касаційній скарзі порушено питання про скасування судових рішень, зокрема, з підстав порушення правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття цієї справи до розгляду.

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Екбатані проти Швеції» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.

Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суд апеляційної інстанції розглядав цю справу у відкритому судовому засіданні за участю учасників справи, тобто відбувся її публічний розгляд.

За приписами пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - це розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду, враховуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело права, дійшла висновку про можливість здійснення розгляду цієї справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне поінформувати учасників справи про розгляд їх справи шляхом надіслання копій цієї ухвали.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 345, 346 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_7 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради, Державної казначейської служби України про визнання рішення протиправним та стягнення моральної шкоди, у якій ОСОБА_7 подано касаційну скаргу на ухвалу судді Тернопільського окружного адміністративного суду

від 05 жовтня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду

від 04 грудня 2018 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи на 15 травня 2019 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Копії цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. С. Князєв
Судді:
Н. О. Антонюк Н. П. Лященко
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич
Л. М. Лобойко О. Г. Яновська