Справа № 826/4490/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 березня 2019 року № 826/4490/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
прозобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 індексацію пенсії, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», з урахування показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по жовтень 2017 року включно 224,4%, та виплачувати її в межах позовної давності;

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що індексація пенсії позивача безпідставно не поводилась у спірний період, з урахуванням того, що відповідно до листа Державної служби статистики України від 18.12.2017 №15.2-20/2159ПІ, індекс інфляції за період з січня 2014 року по вересень 2017 року включно становив 221,7%. Крім того, за твердженням представника позивача, безпідставним також є застосування з 01.10.2017 при розрахунку пенсії позивача величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, оскільки у попередній редакції ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» така величина становила 1,35%, відтак, застосування по відношенню до позивача меншої величини є звуженням вже набутих позивачем прав та рівня соціальної захищеності, що суперечить положенням ст. 22 Конституції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.03.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

18.04.2018 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що останній у межах спірних правовідносин діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень, оскільки пенсію позивачу призначено лише 22.07.2016, що виключає здійсненню індексації, починаючи з січня 2014 року та до 22.07.2016, з урахуванням того, що після призначення позивачу пенсії індекс інфляції жодного разу не перевищував поріг 103%, що і є законодавчою підставою для здійснення такої індексації. Крім того, представником відповідача наголошено, що застосування величини оцінки одного страхового стажу у розмірі 1% передбачено положеннями чинного законодавства.

23.04.2018 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій додатково зазначено на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

26.04.2018 від представника відповідача через канцелярію суду надішли заперечення, згідно з якими, зокрема, рішенням Конституційного Суду від 22.05.2008 №10-рп/2008 визнано неконституційною зміни, внесені у ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», але положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 17.07.2003 №1078, не конституційними не визнані, та не протирічать положенням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.03.2019 здійснено заміну відповідача - Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

З огляду на вказане, виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 від 10.08.2016.

Надалі, представник ОСОБА_1 звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 24.01.2017, в якій просив повідомити здійснену останньому індексацію пенсії помісячно з 01.01.2014 по вересень 2017 року, з урахуванням індексу інфляції у розмірі 221,7%, та повідомити, яка кратність у відсотковому значенні коефіцієнт стажу застосовується до пенсії ОСОБА_1

У відповідь на вказану заяву, Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 26.02.2018 №3419/13/Г-5/1 повідомило, що законодавчі підстави для індексації пенсії ОСОБА_1 відсутні. Також, у даному листі наголошено, що коефіцієнт страхового стажу становить 1%, а пенсія позивачу призначена з 22.07.2016.

На підставі викладеного, вважаючи власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, є Закон України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У силу ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних положень Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078).

При цьому, суд звертає увагу на помилковість посилання представника позивача на не можливість застосування положень Порядку №1078 у силу того, що норму ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», якою передбачалось, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, визнано неконституційною, оскільки вказаний Порядок №1078 не скасовано і в силу ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» є обов'язковим для виконання.

Приписами п. 2 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії.

Як було зазначено вище, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком з 22.07.2016, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не заперечувалось позивачем під час судового розгляду справи.

Таким чином, підстави для індексації позивачу пенсії у період з січня 2014 року по 21.07.2016 відсутні, з огляду на те, що пенсія йому у цей період не виплачувалась. Щодо решти заявленого періоду слід зазначити наступне.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що індексація пенсії проводиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. При цьому, величина індексу споживчих цін за відповідний місяць має перевищувати поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Так, у відповідності до наявної у матеріалах справи копії листа Державної служби статистики України від 18.12.2017 №15.2-20/2159ПІ, у період з липня 2016 по вересень 2017 року індекс споживчих цін кожного місяця (окремо) не перевищував показника 103%.

З огляду на все викладене, підстави для проведення позивачу індексації пенсії, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», з урахування показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по жовтень 2017 року включно 224,4%, відсутні, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%, суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, який набрав законної сили 11.10.2017, у ч. 1 ст. 25 Закону №1058-ІV друге речення абзацу п'ятого викладено в такій редакції: «За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%».

Пунктом 4-3 Розділу XV Закону №1058-ІV прямо передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При цьому внесені до Закону №1058-ІV зміни неконституційними не визнавались.

Отже, підстави для проведення позивачу перерахунку пенсії, з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%, також відсутні.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні останніх.

Керуючись ст.ст. 77, 246, 257-263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок