Справа № 809/104/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 809/104/18 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Коротких А.Ю.,
суддів: Ганечко О.М.,
Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, в якому просив зобов`язати відповідача поновити його на публічній службі та в подальшому видати наказ про звільнення його з військової служби за станом здоров`я.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позові вимоги повністю.
Також на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, з проханням розгляд справи слухати за участю сторін, яка не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про розгляд справи за його участі.
На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України Дроздова С.С., в якому він просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Розгляд справи просить здійснити за участі його представника. Колегія суддів зазначає, що оскільки предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дане клопотання задоволенню не підлягає.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 року позивача звільнено з військової служби у запас за п. 65 пп. "є" Положення (за службовою невідповідністю), а наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2002 року №113 ОСОБА_1 з 20.06.2002 року виключено зі списків особового складу вказаної військової частини.
Представник позивача, в особі ОСОБА_2 , звернувся до Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України про внесення змін до наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 18.12.2001 року щодо підстави звільнення ОСОБА_1 , а саме не за п. 65 п.п. "є" Положення (за службовою невідповідністю), а за станом здоров`я, оскільки рішенням військово-лікарської комісії ОСОБА_1 було визнано обмежено придатним до військової служби та встановлено III групу інвалідності, що підтверджується витягом із акту огляду МСЕК до довідки серії МСЕ №131363 від 06.08.2003 року.
З доповідної записки начальника юридичної служби командування Повітряних Сил Збройних Сил України підполковника юстиції Ніценка В.М. від 25.04.2005 року №350/153/319/кс вбачається, що останній зазначив про необхідність внесення змін до наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 року щодо звільнення ОСОБА_1 за п. 65 п.п. "в" (за станом здоров`я) Положення, в разі надання останнім завіреної встановленим порядком копії посвідчення про інвалідність.
Наказом Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України №142 від 29.04.2005 року внесено зміни до наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 року, а саме ОСОБА_1 звільнено у запас за п.п. "в" п. 65 Положення - за станом здоров`я.
Не погоджуючись з вищезазначеними наказами, позивач звернувся до суду з позовом до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: зобов`язати внести зміни в наказ №142 від 29.04.2005 року в частині звільнення з військової служби за станом здоров`я не в грудні 2001 року, а в квітні 2005 року; визнати незаконним наказ №142 від 29.04.2005 року та зобов`язати поновити на публічній службі; визнати незаконними накази №142 від 29.04.2005 року, №0168 від 28.12.2001 року, поновити на публічній службі, зобов`язати зарахувати час вимушеного прогулу до вислуги років та до терміну встановленого для присвоєння чергових військових звань; зобов`язати відповідача виконати вимоги п. 2 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині зарахування часу вимушеного прогулу до вислуги років та до терміну встановленого для присвоєння чергових військових звань, а також зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити грошову компенсацію за продовольчий пайок та речове майно.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.08.2010 року у справі №2а-2690/10/0970 в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011 року скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.08.2010 року у справі №2а-2690/10/0970 та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано наказ №142 від 29.04.2005 року про внесення змін в наказ №0168 від 28.12.2001 року щодо підстав звільнення з лав Збройних Сил України. В решті позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.04.2013 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011 року залишено без змін.
09 вересня 2015 року командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011 року видано наказ №399, яким скасовано пункт 4 наказу Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.04.2005 року №142 про внесення змін до наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.12.2001 року №0168 щодо зміни підстави звільнення з військової служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника служби пального і мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_2 .
Позивач вважаючи, що відповідач при виданні наказу від 09.09.2015 року №399 повинен був поновити його на публічній службі та в подальшому видати наказ про звільнення його з військової служби за станом здоров`я, звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.
Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Отже, законна сила судового рішення - це така його властивість, яка робить рішення загальнообов`язковим для виконання та поширюється на всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
При цьому, одним із основних елементів права є принцип правової впевненості, який, серед іншого, передбачає, що в будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.
Як було встановлено судом, наказом Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 року позивача звільнено з військової служби у запас за п. 65 пп. "є" Положення (за службовою невідповідністю).
В подальшому, наказом Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України №142 від 29.04.2005 року внесено зміни до наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 року, а саме ОСОБА_1 звільнено у запас за п.п. "в" п. 65 Положення - за станом здоров`я.
Проте, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2011 року у справі №2а-2690/10/0970, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.04.2013 року, скасовано наказ №142 від 29.04.2005 року про внесення змін в наказ №0168 від 28.12.2001 року щодо підстав звільнення з лав Збройних Сил України.
На виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2011 року у справі №2а-2690/10/0970, командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України було видано наказ від 09.09.2015 року №399 про скасування наказу Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України №142 від 29.04.2005 року в частині внесення змін в наказ №0168 від 28.12.2001 року щодо зміни підстави звільнення ОСОБА_1 .
Отже,видаючи наказ від 09.09.2015 року №399 про скасування наказу Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України №142 від 29.04.2005 року в частині внесення змін в наказ №0168 від 28.12.2001 року щодо зміни підстави звільнення ОСОБА_1 , командувач Повітряних Сил Збройних Сил України діяв відповідно до вимог чинного законодавства.
Щодо доводів позивача про те, що відповідач видаючи даний наказ повинен був поновити його на службі та в подальшому видати наказ про звільнення його з військової служби за станом здоров`я, колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки вказаним наказом позивача не було звільнено з військової служби, а лише скасовано наказ щодо внесення змін в наказ №0168 від 28.12.2001 року щодо зміни підстави звільнення ОСОБА_1 .
Крім того, судом встановлено, що наказ Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 року, згідно з яким позивача звільнено з військової служби у запас за п. 65 пп. "є" Положення (за службовою невідповідністю), не визнаний протиправним та не скасований в судовому порядку, а тому підстави для поновлення позивача на службі відсутні.
Більш того, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2011 року у справі №2а-2690/10/0970, позивачу відмовлено у задоволенні позову про скасування наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 року, як і відмовлено у задоволенні позову в частині поновлення ОСОБА_1 на службі.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для поновлення ОСОБА_1 на службі відсутні, оскільки наказ №0168 від 28.12.2001 року, згідно з яким позивача звільнено з військової служби у запас за п. 65 пп. "є" Положення (за службовою невідповідністю) не скасований в судовому порядку та є чинним.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушень з боку відповідача при виданні наказу від 09.09.2015 року №399.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.