Справа № 826/13906/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 березня 2019 року № 826/13906/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДБАЗА К» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДБАЗА К» (надалі по тексту також - позивач, ТОВ «ПРОДБАЗА К») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, у якому просить:

- визнати дії Державної фіскальної служби України щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018 протиправними;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДБАЗА К», як суб'єкта господарювання з ознаками фіктивності, з усіх інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 844058/40063223 від 17.07.2018 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 19 від 05.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 843753/40063223 від 17.07.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу/Комісію, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, врахувати таблицю даних платника податку № 1 від 13.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що жодних законних підстав для зупинення реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018, а у подальшому, для відмови в її реєстрації у Державної фіскальної служби України не було.

Крім того, представник позивача стверджує, що підприємство надало до Державної фіскальної служби України пояснення і копії документів, якими підтверджуються реальність здійснення операції по податковій накладній, при цьому, в рішенні комісії ДФС України не зазначено які саме порушення і в яких саме наданих документах містяться недоліки, а також яких саме документів не вистачає чи яку іншу інформацію необхідно надати.

Стосовно висновку податкового органу про наявність підстав для внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДБАЗА К» до системи, як суб'єкта господарювання з ознаками фіктивності, представник позивача зазначає, що у суб'єкта владних повноважень не було жодної підстави, зважаючи на наявність заяви засновника товариства ОСОБА_1, який підтвердив причетність до здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДБАЗА К».

У встановлений судом строк від Державної фіскальної служби України відзив на позовну заяву не надходив, хоча ухвалу про відкриття провадження (позовні матеріали) та повістки на судові засідання отримував уповноважений представник відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.09.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Надалі, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.09.2018 призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До суду від представника позивача надійшло клопотання про продовження розгляду справи в письмовому провадженні.

На підставі положень ч. 9 ст. 205 КАС України суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ «ПРОДБАЗА К» зареєстроване 12.10.2015, знаходиться на обліку в ДПІ у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та є платником податку на додану вартість.

Профільними видами діяльності підприємства є оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами, оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

04.12.2017 ТОВ «ПРОДБАЗА К» укладено з ТОВ «Елітторг Плюс» договір поставки № 29, предметом якого є поставка товару в асортименті, по ціні та в строки, що оговорюється сторонами договору в специфікації. (а. с. 108-128)

03.07.2018 сторонами підписано специфікацію на суму 39938,37 грн. з терміном поставки в 10 робочих днів з моменту її підписання на умовах вивозу товару покупцем.

05.07.2018 позивачем здійснено поставку товару в адресу ТОВ «Елітторг Плюс», згідно видаткової накладної № 19 від 05.07.2018, який отримано представником ТОВ «Елітторг Плюс» на підставі довіреності від 01.01.2018.

ТОВ «Елітторг Плюс» здійснило розрахунок за вищевказаним договором, згідно банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.07.2018 по 06.07.2018.

Товар, який постачає позивач, придбаний за договором поставки № 44 від 14.11.2016, укладеного з ТОВ «ОРМІ Україна» (кава, чай) та договору поставки № 106п/хф від 01.01.2018, укладеного з ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» (курина заморозка в асортименті). (а. с. 28-42, 43-92, 93-107)

Позивач зазначає, що вищезгадані поставки товару підтверджуються видатковими накладними, актом приймання-передачі товару, товарно-транспортними накладними, деклараціями виробника. Також зауважено, що постачальниками складені податкові накладні та здійснена їх реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зберігання товару, що надійшов від постачальників, ТОВ «ПРОДБАЗА К» здійснюється в орендованих складських приміщеннях з відповідним обладнанням.

10.07.2018 ТОВ «ПРОДБАЗА К» складено та направлено до Державної фіскальної служби України податкову накладну № 19 від 05.07.2018 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 168-169)

Проте, 10.07.2018 товариство отримало квитанцію № 1, у якій зазначено про те, що реєстрацію податкової накладної № 19 від 05.07.2018 зупинено, з тих підстав, що ПН/РК відповідає вимогам п. п. 1.4 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Додатково запропоновано надати роз'яснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 25)

Так, ТОВ «ПРОДБАЗА К» направило на адресу Державної фіскальної служби України пояснення з доданими до нього копіями документів та таблиці даних платника податку. (143-161, 173)

Незважаючи на подання товариством пояснень та документів, відповідачем прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних № 844058/40063223 від 17.07.2018 та рішення про неврахування таблиці даних платника податку № 843753/40063223 від 17.07.2018. (а. с. 162-164)

У рішенні податкового органу в якості підстав для відмови у реєстрації податкової накладної зазначено: ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

У рішенні податкового органу в якості підстав для відмови у врахуванні таблиці даних платника податків зазначено наявність в органах Державної фіскальної служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій. (а. с. 162-164)

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДБАЗА К» зверталось до Начальника оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві листом, у якому просило здійснити заходи для виведення товариства зі списків фіктивних суб'єктів, складених ДФС України. (а. с. 170-171)

Листом № 24450/10/26-15-21-0909 від 25.05.2018 ГУ ДФС у м. Києві повідомило товариство про те, що на даний час, не зібрано достатньо фактичних даних, щодо фактів викладених у звернені, на підставі яких можливо здійснити коригування в інформаційно-пошукових системах ДФС України, щодо ознак фіктивності ТОВ «ПРОДБАЗА К». (а. с. 172)

14.09.2018 до суду від позивача надійшли пояснення, у яких ТОВ «ПРОДБАЗА К» додатково повідомило, що після зміни керівника товариства, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві відмовило підприємству в укладанні договору про визнання електронних документів.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2018 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Продбаза К» задоволено частково, визнано протиправною відмову Державної податкової інстанції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо укладення із Товариством з обмеженою відповідальністю «Продбаза К» договору про визнання електронних документів, у іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав Державну податкову інстанцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві укласти із Товариством з обмеженою відповідальністю «Продбаза К» договір про визнання електронних документів № 230520171 від 30.05.2017.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2018 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Продбаза К» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2018 - без змін.

Позивач повідомляє, що податковим органом було укладено договір про визнання електронних документів, проте у подальшому відповідач почав зупиняти реєстрацію податкових накладних товариства з підстав відповідності п. 1.4 Критеріїв ризиковості платника податків (наявна інформація щодо фіктивності підприємства).

Але, на переконання позивача, зупинення реєстрації податкових накладних відбувається вибірково, оскільки такі позивачем складаються в адресу одного і того ж контрагента, з ідентичною номенклатурою товару, за одним договором поставки. Так, податкові накладні № 1 від 16.05.2018, № 3 від 16.05.2018, № 7 від 16.05.2018 - зареєстровані, а по податковим накладним № 4 від 16.05.2018, № 5 від 16.05.2018, № 6 від 16.05.2018, № 18 від 18.05.2018 реєстрацію зупинено. (а. с. 178)

02.08.2018 ТОВ «ПРОДБАЗА К» звернулось до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.08.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальності «Продбаза К» про забезпечення доказів задоволено, забезпечено докази шляхом витребування у Державної фіскальної служби України належним чином засвідчених копій пояснень колишнього учасника ТОВ «Продбаза К», ОСОБА_1, щодо створення та фінансово-господарської діяльності ТОВ «Продбаза К»; пояснень (інформації) директора та/або засновника (учасника), що стали причиною для зупинення реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018 року; листа ДФС № 959 від 21.03.2018, в якому зазначено Критерії ризиковості платника податків; податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків -ТОВ «Продбаза К» ризикових операцій; облікової картки суб'єкта фіктивного підприємництва - ТОВ «Продбаза К»; нормативних актів та актів індивідуальної дії ДФС (у т.ч. накази, порядки, положення), що регулюють порядок та підстави внесення суб'єкта господарювання до реєстру суб'єкту господарювання з ознаками фіктивності. Зобов'язано вказані документи подати суду у строк до 23.08.2018 включно. (а. с. 1-87 т. 2)

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від Державної фіскальної служби України надійшов лист № 15315/5/99-99-11-04-01-16 від 23.08.2018, у якому зазначено критерії ризиковості платника податку та повідомлено про те, що інша витребувана судом інформація (докази) знаходяться в Головному управлінні Державної фіскальної служби у м. Києві за основним місцем обліку позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.12.2018 у даній справі витребувано у Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві належним чином засвідчені копії: 1) пояснень колишнього учасника ТОВ «Продбаза К» ОСОБА_1 щодо створення та фінансово-господарської діяльності ТОВ «Продбаза К»; 2) пояснень (інформації) директора та/або засновника (учасника), що стали причиною для зупинення реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018; 3) податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків - ТОВ «Продбаза К» ризикових операцій; 4) облікової картки суб'єкта фіктивного підприємництва - ТОВ «Продбаза К». Установлено строк для виконання вимог даної ухвали суду до 08.01.2019. (а. с. 230-231)

11.01.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання, у якому повідомлено щодо здійснених ДФС України заходів щодо виконання вимог ухвали суду про витребування доказів. 13.02.2019 до суду надійшла копія пояснень гр. ОСОБА_1 У іншій частині ухвала суду про витребування доказів залишилась невиконаною.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018 та вважаючи дії фіскального органу щодо внесення ТОВ «Продбаза К» до Інформаційних систем, як суб'єкта господарювання з ознаками фіктивності, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п. 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (надалі - Порядок № 117), податкова накладна/ розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. (п. 14 Порядку № 117)

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг). (п. 15 Порядку № 117)

Згідно Критеріїв ризиковості платника податку, платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.1. платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби; 1.2. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби; 1.3. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами; 1.4. платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією наданою такими засновниками та/або керівниками; 1.5. набрав законної сили обвинувальний вирок суду та не погашено або не знято судимість стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби»; 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Зі змісту квитанції № 1 убачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність направленої позивачем на реєстрацію податкової накладної критеріям ризиковості платника податку, визначених п. п. 1.4 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», тобто платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією наданою такими засновниками та/або керівниками.

Суд зазначає, що у вищевказаній квитанції відповідачем не зазначено номенклатуру товару продавця та код товару згідно УКТ ЗЕД, що не відповідає вимогам п. 13 Порядку № 117.

У листі Державної фіскальної служби України № 15315/5/99-99-11-04-01-16 від 23.08.2018 відповідач зазначив, що 15.05.2017 співробітниками оперативного управління ДПІ у Печерському районі м. Києва до підсистеми «Реєстр облікових карток суб'єктів фіктивного підприємництва ІС «Податковий блок» внесено дані стосовно суб'єкта фіктивного підприємництва ТОВ «ПРОДБАЗА К» із зазначенням ознаки фіктивності: зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження.

Інформація, крім наявної у підсистемі «Реєстр облікових карток суб'єктів фіктивного підприємництва ІС «Податковий блок», в ДФС України відсутня. (а. с. 78 т.2)

У матеріалах справи наявна копія пояснень колишнього засновника ТОВ «ПРОДБАЗА К» ОСОБА_1, який повідомив про непричетність до господарської діяльності товариства.

На противагу зазначеному, позивачем до позовної заяви додано заяву, що посвідчена приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області, в якій ОСОБА_1 підтвердив, що в період з 12.10.2015 по 12.05.2017 був засновником ТОВ «ПРОДБАЗА К», у якому товариство здійснювало господарську діяльність в сфері оптової торгівлі продовольчими товарами. (а. с. 129)

Також, у матеріалах справи наявна заява від ОСОБА_1, направлена Першому заступнику начальника ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, у якій зазначено, що в період з 12.10.2015 по 12.05.2017 він був засновником ТОВ «ПРОДБАЗА К», а 12.05.2017 на підставі рішення, оформленого протоколом № 5 загальних зборів учасників, договору купівлі-продажу частки статутного капіталу підприємства, 100% статутного внеску передано у власність фізичної особи - ОСОБА_2 У даній заяві ОСОБА_1 стверджує, що жодних відомостей про фіктивність ТОВ «ПРОДБАЗА К» не надавав, з огляду на що, просив виключити підприємство зі списку фіктивних. (а. с. 171)

Внаслідок зупинення реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018 та на виконання пропозицій, зазначених у квитанції № 1, позивач відповідно до п. п. 4 п. 13 Порядку № 117 надіслав відповідачу повідомлення про подання пояснень та копій документів з додатками на 53 арк.:

- на вимогу абз. 1 п. 14 Порядку № 117: договір поставки № 44 від 14.11.2016, укладений між постачальником ТОВ «ОРІМІ Україна» та ТОВ «ПРОДБАЗА К»; договір поставки № 106 п/хф від 01.01.2018, укладений між постачальником ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» та ТОВ «ПРОДБАЗА К»; дистриб'юторська угода № ДХР-2 від 01.01.2018, укладена між ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» та ТОВ «ПРОДБАЗА К»; договір поставки № 29 від 04.12.2017, укладений між позивачем та покупцем ТОВ «Елітторг Плюс»; специфікація № 25 від 03.07.2018 до договору № 29 від 04.12.2018;

- на вимогу абз. 2 п. 14 Порядку № 117: довіреність б/н від 01.01.2018, видана покупцем ТОВ «Елітторг Плюс» для отримання його представниками товару, що поставляється;

- на вимогу абз. 3 п. 14 Порядку № 117: видаткова накладна № П від 15.03.2018 (виписана постачальником - ТОВ «ОРІМІ Україна» в адресу позивача); видаткова накладна № ХФ100643210 від 18.04.2018 (виписана постачальником - ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» в адресу позивача) акт прийому-передачі продукції до ТТН № ХФ100643210 від 18.04.2018 (виписаний постачальником ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» в адресу позивача); товарно-транспортна накладна № ХФ100643210 від 18.04.2018 (виписана автоперевізником (вантажовідправником) ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» в адресу позивача); видаткова накладна № 19 від 05.07.2018 (виписана позивачем в адресу покупця - ТОВ «Елітторг Плюс»); договір оренди складу б/н від 01.01.2018, укладений між ФОП ОСОБА_3та позивачем; акт прийому-передачі нежитлового приміщення та обладнання б/н від 01.01.2018 (до договору оренди складу б/н від 01.01.2018); договір оренди (морозильні камери) б/н від 01.01.2018, укладений між позивачем та ОСОБА_4; акт прийому-передачі нежитлового приміщення та обладнання б/н від 01.01.2018 (до договору оренди складу б/н від 01.01.2018); договір оренди складу б/н від 01.01.2018, укладений між громадянином ОСОБА_4 та позивачем;

- на вимогу абз. 4 п. 14 Порядку № 117: банківська виписка по рахунку № НОМЕР_1;

- на вимогу абз. 5 п. 14 Порядку № 117: декларації виробника ТОВ «ОРІМІ УКРАЇНА» № 16/04 від 16.04.2018 у кількості 5 шт.

Згідно з п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Державною фіскальною службою України прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних № 844058/40063223 від 17.07.2018, з підстав ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Суд зазначає, що форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржуване рішення містять лише загальне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку комісії, не надані.

Таким чином, рішення суб'єкта владних повноважень не містять чіткої підстави його прийняття, що свідчить про необґрунтованість такого.

У той же час, важливо розуміти, що головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв'язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб'єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Тобто, рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Суд ураховує, що при прийнятті оскаржуваного рішення суб'єктом владних повноважень не було зазначено та вказано товариству на те, яких саме документів не вистачає чи яку іншу інформацію необхідно надати для реєстрації податкової накладної, зважаючи на бажання товариства надати всі необідні документи та, як наслідок, зареєструвати податкову накладну. Крім того, в оскаржуваному рішенні зазначено, що позивачем не надано банківської виписки, що спростовується тим, що банківська виписка була прикріплена до документу довільного формату № 41, № 42, що надісланий разом з повідомленням про надання пояснень та копій документів. У разі, якщо дана банківська виписка не відповідає вимогам податкового законодавства та /або складена з порушеннями, фіскальний орган мав би про це зазначити а оскаржуваному рішенні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації протиправним та його скасування та, як наслідок, зобов'язання відповідача зареєструвати податкову накладну № 19 від 05.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, що на переконання суду, є дотриманням гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Державної фіскальної служби України виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДБАЗА К», як суб'єкта господарювання з ознаками фіктивності, з усіх інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, суд вважає зазначити таке.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковим контролем є система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (п. п. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України).

Згідно із ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

За правилами п. п. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У п. 74.1 ст. 74 ПК України зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Суд вважає, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки з наявних у матеріалах справи доказів убачається, що до підсистеми «Реєстр облікових карток суб'єктів фіктивного підприємництва ІС «Податковий блок» внесено дані співробітниками оперативного управління ДПІ у Печерському районі м. Києва, тобто доказів того, що саме відповідачем вчинялись дії щодо внесення інформації до даної підсистеми у суду відсутні, так як і відсутні будь-які інші докази на підтвердження внесення такої інформації.

Крім того, інформація у податковій системі, є відображенням певної інформації та не відповідає критерію юридичної значимості, не створює для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжує для нього будь-яких обов'язків, а отже не порушує прав останнього.

Отже, дії контролюючого органу щодо внесення до підсистеми певної інформації без прийняття податкових повідомлень-рішень (або інших рішень, що створюють наслідки) не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Державну фіскальну службу/комісію, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, врахувати таблицю даних платника податку № 1 від 13.07.2018, слід зауважити наступне.

Так, п. п. 16.1.2, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 29-34 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 платник податку має право подати до ДФС таблицю даних платника податку за встановленою формою згідно з додатком 3.

У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010); коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються) платником податку; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016-2010), що постачаються (виготовляються) та/або придбаваються платником податку.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про врахування або не врахування таблиці даних платника податку, яке протягом операційного дня стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов'язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Водночас, аналіз наведених вище правових норм дає підстав для висновку, що рішення про неврахування таблиці даних платника податків повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації.

Проте, суд зазначає, що відповідач обмежився лише загальною оцінкою, зазначивши про наявність в органах ДФС податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій при цьому, не конкретизувавши, що саме стало підставою для прийняття такого рішення та на яку саме інформацію посилається суб'єкт владних повноважень у ньому.

Під час розгляду справи, відповідачем також не було жодним чином обгрунтовано підстав для прийняття такого рішення.

Суд ураховує, що принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб'єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб'єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб'єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб'єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

На підставі вищевикладеного, судом установлено неправомірність прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника податків.

Необхідно врахувати правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягає застосуванню судами.

Так, у п. 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Варто зазначити, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить саме від доведеності відповідачем правомірності прийняття спірних рішень.

Суд наголошує на тому, що податковим органом у даній справі жодним чином не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних рішень з урахуванням вимог встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України, з огляду на що, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає, що судові витрати, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 72 - 78, 90, 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 293, 295 - 297 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДБАЗА К» (, вул. Богомольця, 7, корпус 14, офіс 182, м. Київ, 01024) до Державної фіскальної служби України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії Державної фіскальної служби України щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018 протиправними.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 844058/40063223 від 17.07.2018 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 19 від 05.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 19 від 05.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 843753/40063223 від 17.07.2018.

Зобов'язати Державну фіскальну службу/комісію, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, врахувати таблицю даних платника податку № 1 від 13.07.2018.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДБАЗА К» (, вул. Богомольця, 7, корпус 14, офіс 182, м. Київ, 01024) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять гривень)

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко