Справа № 826/17855/16
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Мельничука В.П., Пилипенко О.Є.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Грошової Світлани Василівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2018 року (розглянута у письмовому порядку, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року, ОСОБА_6 (далі - позивач, ОСОБА_6) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-1, Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни, (далі - відповідач-2) у якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не включення позивача як вкладника за договором банківського вкладу «Стандарт» №350694 від 28 травня 2015 року та депозитного договору «До запитання» №350708 від 28 травня 2015 року до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Банку за рахунок Фонду із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- зобов'язати відповідача-2 визначити розрахункові суми відшкодування коштів за договором банківського вкладу «Стандарт» №350694 та депозитного договору «До запитання» №350708 від 28 травня 2015 року та включити позивача до переліку Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» (далі - ПАТ «УПБ») на суму не виплачених коштів за договором банківського вкладу «Стандарт» №350694 від 28 травня 2015 року та депозитного договору «До запитання» №350708 від 28 травня 2015 року ;

- зобов'язати Фонд відшкодувати позивачу кошти у розмірі вкладів, що становить 30900,00 грн., а також відсотки, за договором банківського вкладу «Стандарт» №350694 від 28 травня 2015 року та депозитного договору «До запитання» №350708 від 28 травня 2015 року укладених між позивачем та ПАТ «УПБ».

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачами протиправно не включено позивача до Переліку рахунків та Загального реєстру вкладників, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «УПБ» за рахунок Фонду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо не включення ОСОБА_6, як вкладника за договором банківського вкладу «Стандарт» №350694 від 28 травня 2015 року та депозитним договором «До запитання» №350708 від 28 травня 2015 року, до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіну Любов Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_6, як вкладника за договором банківського вкладу «Стандарт» №350694 від 28 травня 2015 року та депозитним договором «До запитання» №350708 від 28 травня 2015 року, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Український Професійний Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позов в іншій частині залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем 2 подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову з мотивів неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 28 травня 2015 року між позивачем, як клієнтом, та ПАТ «УПБ», як банком, укладено:

- депозитний договір «До Запитання» №350708 Особовий рахунок НОМЕР_1 Рахунок нарахованих процентів НОМЕР_2,(далі - договір №350708), за умовами якого вкладник передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 15900,00 грн. на умовах видачі вкладу на першу вимогу вкладника без обмеження суми та строку дії вкладу; процентна ставка для вкладу встановлюється у розмірі, який діє у банку для цього виду вкладу на день відкриття вкладу;

- договір банківського вкладу «Стандарт» №350694 Особовий рахунок НОМЕР_3 Рахунок нарахованих процентів НОМЕР_4, (далі - договір №350694), за умовами якого вкладник передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 15000,00 грн. строком на 1 місяць; днем повернення вкладу є 30 червня 2015 року; процентна ставка - 21% річних.

При цьому, згідно наявних в матеріалах справи копій квитанцій від 28 травня 2015 року №350708 та №350694 позивачем на виконання умов договору №350708 та договору №350694 внесено відповідні суми коштів.

30 квітня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнята постанова №293/БТ, згідно якого ПАТ «УПБ» віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів.

У подальшому 28 травня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнята постанова №348, відповідно до якої ПАТ «УПБ» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вказаної постанови Виконавчою дирекцією Фонду 28 травня 2015 року прийнято рішення №107 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ»«, згідно з яким в ПАТ «УПБ» на три місяці з 29 травня 2015 року по 28 серпня 2015 року (включно) запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «УПБ» - Пантіну Любов Олександрівну.

Постановою Правлінням Національного банку України від 28 серпня 2015 року №562 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «УПБ».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №158 від 28 серпня 2015 року припинено здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ» та призначено Пантіну Любов Олександрівну уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ».

У подальшому, рішенням Виконавчої дирекції Фонду №1556 від 18 серпня 2016 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «УПБ» на один рік по 30 серпня 2017 року (включно) та продовжено повноваження уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «УПБ» Пантініної Любові Олександрівни.

У зв'язку з вищезазначеним, з метою отримання коштів на рахунках, відкритих за договором №350694 та договором №350708, позивач зверталась із відповідними заявами до ПАТ «УПБ» та до Фонду, проте вклади не отримала, докази включення до переліку вкладників та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивачу не надано.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон).

Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Щодо правового обґрунтування вимоги позивача щодо відшкодування коштів за вкладами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону.

Зокрема, згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 27 Закону, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з п.п. 3, 4 розділу ІІІ, п.п. 2, 4, 6 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року №14, (далі - Положення №14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п. 4 - 6 ч. 4 ст. 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Уповноваженою особою Фонду не надано до суду належних та достатніх доказів в обґрунтування правомірності оскаржуваної бездіяльності.

Щодо посилання відповідача 2 на те, що в ході перевірки правочинів було виявлено ряд операцій із перерахування коштів з рахунків фізичних осіб, відкритих в банку, на рахунки (ок) іншої (их) фізичної (их) особи (іб), відкриті в банку. Результатом таких операцій стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду. Такими операціями були правочини здійснені позивачем за договором №350708 та договором №350694, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 37, ч.ч. 2, 3 ст. 38 Закону, уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Колегія суддів зазначає наступне, що Уповноваженою особою Фонду не приймалось рішення про визнання нікчемним договору №350708 та договору №350694.

Та вказує на те, що Уповноваженою особою Фонду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача або його обізнаність щодо можливих неправомірних дій третіх осіб.

Крім того, при вирішенні питання про ймовірну нікчемність договору №350708 та договору №350694 судом не встановлено, а відповідачами 1 та 2 не доведено, що вказані договори мають ознаки нікчемного правочину, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону.

Колегія суддів зазначає, що Уповноваженою особою Фонду не доведено факт наявності правових підстав для невключення позивача до Переліку вкладників ПАТ «УПБ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи Фонду суперечить нормам Закону та є протиправною.

Разом з тим, Положенням №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Отже, враховуючи протиправність дій Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, необхідним є зобов'язання відповідача-1 подати до відповідачу-2 додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «УПБ» за рахунок Фонду.

При цьому, заважаючи на те, що інформація про позивача до Переліку вкладників внесена не була, а Фонду додаткова інформація про позивача Уповноваженою особою Фонду не надавалась, у суду відсутні обґрунтовані підстави для задоволення вимоги про визнання протиправною бездіяльності Фонду щодо не включення позивача до Загального реєстру та зобов'язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «УПБ» за рахунок Фонду.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на те, що на час розгляду справи та прийняття у ній судового рішення по суті відносини між позивачем та Фондом відсутні, права та законні інтереси позивача Фондом не порушено, що, за переконанням суду, також свідчить про відсутність підстав для зобов'язання Фонду вчинити певні дії щодо позивача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Грошової Світлани Василівни - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 20 березня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: В.П. Мельничук,

О.Є. Пилипенко