Справа № 805/4114/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року справа №805/4114/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника позивача Железняка О.В., представника відповідача Груєнка С.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 р. (повний текст рішення підписано та виготовлено 19 жовтня 2018 року у м. Слов'янськ) у справі № 805/4114/18-а (головуючий І інстанції суддя Шинкарьова І.В.) за позовом Малого приватного підприємства "БМД и КО" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним дії та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2018 року Мале підприємство «БМД и КО» (надалі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області (надалі відповідач) про визнання протиправними дій відповідача з проведення камеральної перевірки, оформленої актом камеральної перевірки від 07.03.2018 року № 226/05-99-47-03/20346597 та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.03.2018 року № , яким до підприємства застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 379 940, 50 грн. (а.с. 4-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 805/4114/18-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 березня 2018 року № , в частині застосування штрафних санкції в сумі 379940,50 грн.

В інший частині вимог відмовлено (а.с. 74-76).

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивачем на порушення вимог п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України завищено суму від'ємного значення, зарахованого у зменшення податкового боргу з ПДВ у розмірі 759881 грн., що є податковим правопорушенням, за яке ст. 123 Податкового кодексу України передбачена відповідальність.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржувалось.

У відзиві на апеляційну скаргу товариство просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, наданий відзив, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Мале приватне підприємство «БМД И КО» є юридичною особою, зареєстроване платником податку на додану вартість 21 липня 1997 року, свідоцтво платника ПДВ від 21 липня 1997 року № 200321526, індивідуальний податковий номер 23.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість позивача за січень 2018 року.

За наслідками перевірки вказано на порушення позивачем підпункту 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а саме: підприємством неправомірно віднесено суми ПДВ у розмірі 759881 грн. у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (а.с. 17-19).

26 березня 2018 року відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким визначено суму завищення від'ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 759881 грн., та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у сумі 379940,5 грн. (а.с. 14).

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 березня 2018 року № в частині застосування штрафних санкції в сумі 379940,50 грн. погоджується з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України - бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків закріплено у статті 200 Податкового кодексу України.

Так, за нормою пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цьогоКодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200.1 с цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу:

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до 200.1.3 статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно достатті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації.

За змістом пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цьогоКодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Розмір штрафу визначається або від суми нарахованого податкового зобовязання або від завищеної суми бюджетного відшкодування .

Судом встановлено, що позивачем відображено в декларації від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду у сумі 1 260 366 грн., з яких зараховано у зменшення податкового боргу з ПДВ 759 881 грн., а також зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду 500 485 грн. (а.с. 20)

Під час перевірки було встановлено, у позивача був відсутній податковий борг з ПДВ в рахунок якого було спрямовано було 759 881 грн.

Від'ємне значення в сумі 1 260 366 грн. контролюючим органом самостійно не зменшувалося.

В акті перевірки від 07 березня 2018 р. відсутні посилання на будь-які інші порушення чинного законодавства, в т.ч. перевищення суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

Підприємством не подавалось заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у встановленому порядку.

Таким чином, формування показників податкової звітності в декларації з ПДВ за січень 2018 року здійснене на підставі законно сформованого податкового кредиту.

На підставі викладеного, суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено правомірності прийняття спірного податкового повідомлення- рішення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 р. у справі № 805/4114/18-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 25 березня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.Д. Компанієць