Справа № 595/1794/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2767/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Курильця А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 січня 2019 року у справі № 595/1794/18 (рішення ухвалено в м. Бучач, суддею Федорончуком В.Б., повний текст рішення складено 04.02.2019) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 01.10.2018 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії ВР №064215 від 18 вересня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності з ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 08.09.2018 при виїзді з гаражу підприємства отримав від керівництва підприємства необхідні документи для перевезення дизельного палива. Транспортний засіб був обладнаний знаками небезпечного вантажу, прикріпленими спереду та ззаду автомобіля, виготовленими відповідно до Додатку №4 Постанови КМУ від 10.10.2001 №1306, якою затверджено правила дорожнього руху, в зв'язку з чим вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 січня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Постанову серії ВР №064215, винесену 18 вересня 2018 року поліцейським роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, скасовано. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення підтверджується наданим суду відеозаписом. Вважає, що відповідачем доведено правомірність винесення постанови, як і доведено факт вчинення правопорушення.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а саме шляхом надсилання повістки на електронну пошту - відповідачу та надсилання повістки поштою - позивачу, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 18 вересня 2018 року відповідач склав постанову серії ВР №064215 від 18 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП, а саме за те, що позивач, 18 вересня 2018 року о 13 год 10 хв, керуючи транспортним засобом DAFTE15WS, перевозив небезпечний вантаж паливо дизельне з порушеннями спеціальних правил, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху.

За вчинення вказаного правопорушення на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Вважаючи оскаржувану постанову незаконною та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, є недоведеною.

При цьому, суд зазначив, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення, а тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.132-1 КпАП України порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно п. 12.1. наказу МВС України від 26 липня 2004 року №822, транспортні одиниці, що перевозять небезпечні вантажі, повинні мати дві розміщені у вертикальній площині інформаційні таблиці небезпечного вантажу. Інформаційні таблиці повинні бути оранжевого кольору зі світловідбивною поверхнею. Довжина таблиць дорівнює 400 мм, а ширина - 300 мм; вони повинні мати чорне облямування завширшки 15 мм. Якщо площа поверхні або конструкція транспортного засобу не дозволяє закріпити інформаційні таблиці таких розмірів, то їх довжина може бути зменшена до 300 мм, ширина - до 120 мм, а ширина чорного облямування - до 10 мм. Одна із цих таблиць повинна закріплюватися спереду транспортної одиниці, а друга - ззаду, а обидві - перпендикулярно поздовжній осі транспортної одиниці. Інформаційні таблиці небезпечного вантажу повинні відповідати вимогам ДСТУ 3689-98 «Дорожній транспорт. Знаки розпізнавальні транспортних засобів. Загальні технічні умови.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем не було з'ясовано всіх обставин справи та ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також цього не було доведено в ході розгляду даної справи.

На погляд колегії суддів суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з оскаржуваної постанови не слідує в чому конкретно виразилось порушення ОСОБА_1 правил перевезення небезпечного вантажу, а саме не зазначено класу небезпечного вантажу, його номеру відповідно до міжнародного класифікатора.

До матеріалів справи також додано диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а саме фіксація події адміністративного правопорушення, який в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом по справі (а.с.15).

Згідно цього відеозапису чітко видно, що на транспортному засобі встановлені відповідні таблички маркування небезпечного вантажу, що також не заперечується відповідачем. Разом з тим, відповідачем не вказано та судом не встановлено, в чому саме полягає невідповідність табличок (щодо коліру, розмірів тощо) та які саме норми спеціальних правил порушив позивач.

Таким чином, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 132-1 КУпАП відповідачем не доведена.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку відмовляючи у задоволенні вимоги про закриття провадження, позаяк скасовуючи рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд одночасно має право закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія дійшла переконання, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню частково з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 229, 243, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 січня 2019 року у справі № 595/1794/18 в частині відмови у задоволенні позову скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. Р. Курилець