Справа № 341/2354/18
Суддя: Максимчин Ю. Д.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/2354/18
Номер провадження 2-а/341/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д. ,

з участю секретаря судового засідання Томин Л.В.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП сержанта поліції Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по страві про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП сержанта поліції Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії ДПО 18 № 218459 від 15 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення

по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки

дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуваною постановою його визнано винуватим у тому, що 15 грудня 2018 року о 11.05 год., керував транспортним засобом марки «TOYOTA» 2AV4, номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Мукачево-Львів Н 03 без увімкнених фар ближнього світла за межами населеногго пункту, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За вчинення даного правопорушення інспектором поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 218459 від 15 грудня 2018 року та застосовано адміністративйе стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, без повного, всебічного та обєктивного вивчення обставин справи.

В обгрунтування позову, зазначив, що 15 грудня 2018 року в 11.15 год. він рухався по автодорозі Н 03 Мукачево-Львів автомобілем марки «TOYOTA» 2AV4, номерний знак НОМЕР_1. Між населеними пунктами Крилос та Галич йому на зустріч рухався автомобіль патрульної поліції, який подав йому вимогу зупинитися. Поліцейські пояснили, що причиною зупинки була відсутність увімкненого денного світла фар, на що він відповів, що денне світло фар увімкнуте, показав для огляду прилад в автомобілі, який свідчив про увімкнення ближного світла фар. Також вважає, що інспектором невірно застосовано норму закону, що передбачає відповідальність за керування транспортним засобом поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар, оскільки ч. 2 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. На момент зупинки автомобіля він не починав рух та не змінював його напрямку руху. За таких обставин в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю, зазначив, що відповідальність за порушення, яке зазначив відповідач, настає згідно ст.125 КУпАП і тягне за собою лише попередження. Отже вказана відповідачем норма закону, а саме ч.2 ст.122 КУпАП, не може передбачати відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами під час самого руху, а тому він не може нести відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідач поліцейський СРПП сержант поліції Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечив, зазначив, що відповідно до п. 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. 15 грудня 2018 року ОСОБА_1 рухався поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар. В подальшому він виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не грунтуються на жодному доказі, а тому просить адміністративний позов залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам визначеним даною статтею.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 218459 від 15 грудня 2018 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. Позивач визнаний винним у тому, що він 15 грудня 2018 року о 11.05 год., керував транспортним засобом марки «TOYOTA» 2AV4, номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Мукачево-Львів Н 03 без увімкнених фар ближнього світла за межами населеногго пункту, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 9.8 ПДР передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Таким чином, вказаний пункт ПДР зобовязує водіїв вмикати ближнє світло фар або денні ходові вогні при русі транспортного засобу.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Проаналізувавши зміст правопорушення, викладений в оскаржуваній постанові, та частину другу статті 122 КУпАП, суд вважає, що ч. 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність не за будь-які порушення правил користування попереджувальними сигналами, а лише за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами, які повинні подаватися при початку руху та при зміні його напрямку.

Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами, - розділом 9 ПДР. Таким чином, за не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло настає відповідальність за ст.125 КУпАП.

За таких обставин в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

За змістом п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд при розгляді даної категорії адмінсправ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та повноважний згідно з вимогами п. 3 ч.1 ст. 293 КУпАП, а також п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, скасувати постанову і закрити провадження у справі.

Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд приходить до переконання, що постанову серії ДПО 18 № 218459 від 15 грудня 2018 року слід визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 247 ч.1 п.1, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 243-246, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП сержанта поліції Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по страві про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського СРПП сержанта поліції Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 серії ДПО 18 № 218459 від 15 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1

по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки

дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі закрити.

Повне судове рішення складено 19 березня 2019 року.

Рішення суду, відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими ст. 293-297 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засідані було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:ОСОБА_3