Справа № 320/6660/18
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року м. Київ справа № 320/6660/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати неправомірним рішення відповідача від 29 листопада 2018 р. № 9041/05 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати відповідача визнати за позивачем право на пільгову пенсію та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення із заявою до відповідача відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 5 травня 2018 р. в адміністративній справі № 810/2/18 визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 29 листопада 2017 р. № 7094/05, зобов'язано відповідача повторно розглянуто питання про призначення пенсії на пільгових умовах з 10 жовтня 2017 р. та виплати неодержаної пенсії стосовно ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення. На виконання цього рішення суду відповідачем повторно розглянуто заяву позивача. Рішенням відповідача від 29 листопада 2018 р. відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком у зв'язку з відсутністю документів щодо підтвердження періодів роботи трактористом-машиністом, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Проте, позивач не погоджується з цим рішенням та вважає свої конституційні права порушеними, у зв'язку з чим звернуся до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 р. відкрито спрощене позовне провадження в цій адміністративній справі та призначено судове засідання.

11 січня 2019 р. до суду надійшов відзив від відповідача, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що позивач права на пенсію на пільгових умовах не має у зв'язку з відсутністю необхідного підтвердження стажу роботи на посаді тракториста-машиніста.

28 січня 2019 р. від сторін до суду надійшли клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв'язку з поданими клопотаннями сторін про розгляд справи в порядку письмового провадження протокольною ухвалою суду від 28 січня 2019 р. на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України вирішено здійснювати судовий розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

10 жовтня 2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", подавши одночасно трудову книжку, військовий квиток та довідки про зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Згідно з трудовою книжкою позивача БТ-І № 7587306 останній з 16 липня 1986 р. по 30 листопада 1995 р. працював трактористом в радгоспі ім. Черняховського (наказ №18-к від 26 липня 1986 р.); з 30 листопада 1995 р. по 11 лютого 2000 р. працював трактористом в КСП ім. Черняховського (наказ № 2-к від 3 березня 2000 р.) та з 11 лютого 2000 р. по 24 вересня 2012 р. працював трактористом в ПОП «Пристроми» (наказ № 35-к від 24 вересня 2012 р.).

При цьому у записах в трудовій книжці наявні виправлення: в записі № 8 замість « 25.12.1995» виправлено на « 30.11.1995», які стосуються запису у колонці 3 цієї трудової книжки - «в зв'язку з реорганізацією радгоспу ім. Черняховського в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Черняхівського переведений трактористом» та вказано підставу цього запису «прот. №1 заг.зборів 30.11.1995 р.». Нижче цього запису міститься ще один запис із виправленням: дату « 12.1995» напроти посади «тракторист» закреслено і зверху зазначено дату « 30.11.1995».

29 листопада 2017 р. рішенням відповідача відмовлено у призначенні пенсії позивачу за віком на підставі ч.3 ст.114 розділу XIV Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 3 жовтня 2017 р. №2148-VIII. При ухваленні цього рішення відповідач вказав про наявність у позивача загального страхового стажу 34 роки 9 місяців та 1 день. Відповідач також зазначив, що в трудовій книжці відсутні відомості, які дають право на пільгову пенсію, тому право на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач отримає лише після досягнення ним 60-річного віку, а саме 11 жовтня 2022 р.

Позивач не погодився з таким рішенням і звернувся до суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 5 травня 2018 р. в адміністративній справі № 810/2/18 за позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 29 листопада 2017 р. № 7094/05; зобов'язано відповідача повторно розглянути питання про призначення пенсії на пільгових умовах з 10 жовтня 2017 р. та виплати неодержаної пенсії стосовно ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

29 листопада 2018 р. на виконання цього рішення суду листом відповідача за №9041/05 позивача повідомлено, що відповідачем повторно розглянуто питання про призначення пенсії на пільгових умовах з 10 жовтня 2017 р. з урахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині рішення.

Указано, що Рішенням Голови комісії з припинення Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 29 листопада 2018 р. відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до пп. 3 п.2 ст. 114 розділу XIVІ Закону України ''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) у зв'язку з відсутністю документів щодо підтвердження періодів роботи трактористом-машиністом, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Цим рішенням також повідомлено позивача, що відповідно до пп. 3 ч. 2 ст. 114 розділу XIVІ Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності вищезазначеного стажу роботи у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності страхового стажу: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року (зі змінами), основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка. В трудовій книжці, яку надав позивач, відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Вказав, що рішенням начальника Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 29 липня 2017 року №7094/05 позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно пп. 3 п. 2 ст. 114 Закону у зв'язку з відсутністю документів, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 5 травня 2018 р. по справі № 810/2/18 вирішено: «адміністративний позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 29.11.2017 р. №7094/05. Зобов'язати відповідача повторно розглянути питання про призначення пенсії на пільгових умовах з 10 жовтня 2017 р. та виплати неодержаної пенсії стосовно ОСОБА_1 (інн НОМЕР_1; АДРЕСА_1) з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення».

Крім того, мотивувальною частиною рішення: «суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача, в частині визнання протиправним та скасування рішення начальника Переяслав-Хмельницького ОУПФУ від 29 листопада 2017 р. № 7094/05 з урахуванням безпідставності мотиву відмови, а саме не підтвердження зайнятості заявника на підприємствах із виробництва сільськогосподарської продукції. Одночасно суд вважає, що наявні у трудовій книжці позивача викреслення, виправлення та ознаки підробки документа, зокрема в даті прийняття на роботу запис № 7 з цифри "10" на цифру "16", "25 грудня 1995 р." , "грудня 1995 р." не дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах без додаткового документального підтвердження стажу, тому вимога про зобов'язання відповідача зарахувати певний стаж до стажу роботи трактористом та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 10 жовтня 2017 р. не підлягає задоволенню. При цьому, для повного захисту прав та інтересів заявника, суд вважає за можливе вийти за межі заявлених вимог та зобов'язати управління ПФУ повторно розглянути питання про призначення пенсії позивачу, з урахуванням висновків суду."

Зазначає, що виконуючи рішення суду ОСОБА_1 додатково надано довідку за № 25 від 7 липня 2018 року, видану головою ліквідаційної комісії ПП ПОП ''Пристроми" ОСОБА_2 про підтвердження періодів роботи з 16 липня 1986 р. по 24 вересня 2012 р. в радгоспі ім. Черняховського, КСП ім. Черняховського та ПОП ''Пристроми" на посаді тракториста.

Провідним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи № 3 УВА та ФК Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з відома голови ліквідаційної комісії ПП ПОП ''Пристроми" ОСОБА_2 проведено позапланову зустрічну звірку документів радгоспу ім. Черняховського, КСП ім.Черняховського, ПОП ''Пристроми" про стаж роботи гр. ОСОБА_1, який працював за професією - тракторист.

Стверджує, що за результатами звірки відомостей, поданих для обчислення пенсії позивачу з первинними документами, стаж роботи на посаді тракториста-машиніста, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах врахований за період з 1 січня 1993 р. по 31 грудня 1995 р. та з 1 січня 2006 р. по 31 грудня 2010 р.

Зазначає, що загальний страховий стаж роботи позивача становить 34 роки 9 місяців, з них - 8 років на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, отже підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах немає. У цьому рішенні відповідач звертає увагу позивача, що право на пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» настане після досягнення 60-річного віку, а саме з 11 жовтня 2022 р. Рішення може бути оскаржено в органі Пенсійного фонду України вищого рівня, або у судовому порядку.

Підстави для врахування саме вказаних відповідачем періодів (з 1 січня 1993 р. по 31 грудня 1995 р. та з 1 січня 2006 р. по 31 грудня 2010 р.) у зазначеному рішенні не міститься, як і відсутні підстави, з яких відповідачем не взято до уваги та не враховано інші періоди роботи позивача трактористом. Матеріали проведеної звірки та підтверджуючі її документи, на яку посилається відповідач, до суду не надано і до спірного рішення не приєднано.

До позовної заяви позивачем надано довідку, підготовлену головою ліквідаційної комісії ПОП «Пристроми» ОСОБА_2 про підтвердження наявного трудового стажу позивача для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Цю довідку видано позивачу на підтвердження того, що він працював повний робочий день трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві. Згідно з цією довідкою позивач в періоди з 16 липня 1986 р. по 30 листопада 1995 р. працював в радгоспі ім. Черняховського (наказ № 18-к від 26 липня 1986 р.); з 30 листопада 1995 р. по 11 лютого 2000 р. працював в КСП ім. Черняховського (наказ № 2-к від 3 березня 2000 р.) та з 11 лютого 2000 р. по 24 вересня 2012 р. працював в ПОП «Пристроми» (наказ № 35-к від 24 вересня 2012 р.).

Дослідженням цієї довідки судом встановлено, що вона не має належних реквізитів: належним чином не зареєстрована, не містить дату її складання, підпису посадової особи, яка її видала, не скріплена печаткою підприємства. Разом з тим, всі зазначені у довідці відомості - дати, періоди роботи позивача трактористом, відомості про дату та наказ про призначення на посаду - повністю співпадають з відповідними відомостями про це, які містяться у трудовій книжці позивача.

Позивач вважає рішення відповідача протиправним, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Суд звертає увагу, що Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Суд зазначає, що Закон № 1788-XII спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Крім того, Закон № 1788-XII гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог пункту «в» ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи - машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 р. № 1058-IV визначено, що чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У відповідності до п. 1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків ( п. 2 Порядку).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 п. 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.

Пунктом 1 роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства», до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 р. у справі № 439/1148/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Надаючи оцінку наявним у трудовій книжці позивача виправленням, про які вказує відповідач, суд зазначає про таке. Ці виправлення стосуються виключно однієї дати, а саме заміни дати 25.12.1995 на дату 30.11.1995 (та дати « 12.1995» на дату 30.11.1995) і пов'язані лише з однією подією - переведенням позивача трактористом в зв'язку з реорганізацією радгоспу ім. Черняховського в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Черняхівського. При цьому підставою для здійснення вказаного запису є протокол загальних зборів від 30 липня 1995 р., про що зазначено у трудовій книжці.

Аналізуючи наявні виправлення у сукупності з іншою інформацією, що зазначена у трудовій книжці, суд звертає увагу на таке. Попередня посада позивача згідно із записом з 16 липня 1986 р. була тракторист і жодних виправлень цей запис не містить. Наступна посада вказана також - тракторист. Виправлений запис вказує лише про переведення з посади тракторист на посаду тракторист у зв'язку з реорганізацією юридичної особи, тобто надає інформацію про безперервний трудовий стаж позивача як тракториста, але в підприємстві, яке здійснило реорганізацію в інше підприємство. Виправлення дати 30 листопада 1995 р. належним чином не засвідчено, але достовірність цієї дати у суду жодних сумнівів не викликає, оскільки вона підтверджується записом у колонці 4 трудової книжки, де вказано підставу для здійснення вказаного запису - протокол загальних зборів від 30 листопада 1995 р. Запис про цю підставу та дата протоколу (30 листопада 1995 р.) жодних виправлень не містить.

Це означає, що виправлена дата 30 листопада 1995 р. є достовірною, отже саме в цей день на підставі рішення загальних зборів позивача переведено трактористом із радгоспу ім. Черняховського в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Черняховського.

Суд також звертає увагу, що в період з 16 липня 1986 р. по 23 вересня 2012 р. жодних відомостей про звільнення позивача з посади тракториста у трудовій книжці немає.

З урахуванням наведеного посилання відповідача на наявні виправлення, які нібито унеможливлюють встановити стаж роботи позивача трактористом, є безпідставними, оскільки ці виправлення жодним чином не перешкоджали встановити, що позивач безперервно працював трактористом з 16 липня 1986 р. по 24 вересня 2012 р..

Це означає, що увесь цей період з 16 липня 1986 р. по 24 вересня 2012 р. підлягав врахуванню відповідачем до стажу роботи позивача на посаді тракториста.

Суд зазначає також, що відповідачем враховано до стажу роботи позивача трактористом лише періоди з 1 січня 1993 р. по 31 грудня 1995 р. та з 1 січня 2006 р. по 31 грудня 2010 р. Проте, як встановлено судом, у рішенні відповідача не міститься підстав для врахування саме цих періодів, як і відсутні підстави, з яких відповідачем не взято до уваги та не враховано інші періоди роботи позивача трактористом. Суд звертає увагу, що записи у трудовій книжці, які б відповідали вказаним відповідачем періодам та датам, відсутні. Матеріали проведеної звірки відповідачем не надано.

Як встановлено судом на підставі аналізу вказаного Рішення питання про безпосередню зайнятість позивача як тракториста у виробництві сільськогосподарської продукції не було спірним для відповідача, сторонами воно не оспорювалося, а при прийнятті спірного рішення відповідач на цей факт не посилався.

З урахуванням викладеного вище суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч.2 ст.77 КАС України суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин суд визнає, що відповідачем невмотивовано, отже протиправно, не враховано періоди роботи позивача трактористом, які зазначено у трудовій книжці.

Крім того, суд зазначає наступне. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб'єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд звертає увагу, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 р. у справі №687/975/17 та від 6 лютого 2018 р. у справі № 677/277/17. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо його роботи у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах.

Щодо наданої позивачем довідки, підготовленої головою ліквідаційної комісії ПОП «Пристроми» ОСОБА_2 про підтвердження наявного трудового стажу позивача для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, то суд не бере її до уваги, оскільки вона не відповідає вимогам ст.74 КАС України щодо допустимості доказів через відсутність необхідних реквізитів (відомості про реєстрацію, підпис посадової особи, печатка).

З урахуванням наведеного суд визнає, що Рішення Голови комісії з припинення Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 9041/05 від 29 листопада 2018 р., яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до пп. 3 п.2 ст. 114 розділу XIVІ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з відсутністю документів щодо підтвердження періодів роботи трактористом-машиністом, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, ґрунтується на помилкових висновках, є протиправним, і з цих підстав підлягає скасуванню. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

При цьому суд також бере до уваги таке. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивачем не заявлено позовної вимоги про скасування Рішення Голови комісії з припинення Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 9041/05 від 29 листопада 2018 р. З урахуванням наведеного, суд визнає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень слід вийти за межі позовних вимог і не тільки визнати протиправним, але й скасувати зазначене Рішення.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача визнати за позивачем право на пільгову пенсію та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення з заявою до відповідача відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", судом встановлено таке.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, у випадку коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд зазначає, що свобода розсуду (дискреція) відповідача як суб'єкта владних повноважень щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з дня звернення з заявою до відповідача відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зведена до мінімуму.

Як встановлено судом, позивач дійсно на час звернення до відповідача досягнув необхідного віку (55 років), мав загального страхового стажу понад 34 роки (за умови необхідного - 30 років), з яких стаж роботи трактористом складав понад 25 років (за умови необхідного - 20 років). За таких обставин відповідач не міг прийняти іншого рішення, ніж призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення із заявою до відповідача 10 жовтня 2017 р. відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов'язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки Рішення Голови комісії з припинення Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 9041/05 від 29 листопада 2018 р. судом визнано протиправним і скасовано, то це означає, що заява позивача про призначення йому пенсії від 10 жовтня 2017 р. не вирішена належним чином, отже відповідач повинен повторно прийняти нове рішення за цією заявою.

При цьому суд звертає увагу на те, позивач, як встановлено судом, дійсно на час звернення до відповідача 10 жовтня 2017 р. мав необхідний вік - 55 років, мав загального страхового стажу понад 34 роки, з яких стаж роботи трактористом складав понад 25 років, а тому мав право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Це означає, що свобода розсуду (дискреція) відповідача як суб'єкта владних повноважень щодо призначення пенсії позивачу за таких обставин зведена до мінімуму і передбачає прийняття лише одного рішення - про призначення позивачу такої пенсії.

Тому із застосуванням положень п.4 ст. 245 КАС України суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача при вирішенні питання про визнання за позивачем права на пільгову пенсію та призначення пенсії за віком на пільгових умовах зобов'язати відповідача врахувати період з 16 липня 1986 р. по 24 вересня 2012 р. до стажу роботи позивача на посаді тракториста та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення із заявою до відповідача 10 жовтня 2017 р. відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту за заявленою позовною вимогою буде найбільш ефективним у цій справі.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем протиправно було відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, отже порушено права позивача на призначення пенсії та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що дії відповідача були протиправними. Право позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 139 КАС України, і беручи до уваги результат вирішення спору щодо повного задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 704 грн. 80 коп. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 9041/05 від 29 листопада 2018 р. про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області врахувати ОСОБА_1 період з 16 липня 1986 р. по 24 вересня 2012 р. до стажу роботи позивача на посаді тракториста та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення із заявою до органу Пенсійного фонду 10 жовтня 2017 року відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (код ЄДРПОУ - 37757652) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач - Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, адреса: вул.. Б. Хмельницького, буд. 28, м. Переяслав-Хмельницький, Київська область, 08400, код ЄДРПОУ - 37757652.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 22 березня 2019 року.