Справа № 816/65/18
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2019 року

Київ

справа №816/65/18

адміністративне провадження №К/9901/54710/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

за участю секретаря судового засідання - Загороднього А.А.,

учасники справи:

представник позивача - Андрієнко Т.В.,

представник відповідача - Назарінський Б.М.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року (суддя Чеснокова А.О.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року (судді: Донець Л.О. (головуючий), Гуцал М.І., Мельнікова Л.В.) у справі № 816/65/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.10.2017 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 607 760,00 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом протиправно застосовано до Товариства штрафні (фінансові) санкції за порушення строків подання уточнюючої звітності про контрольовані операції за 2015 рік, оскільки до 1 січня 2017 року Податковим кодексом України не було встановлено строку, у який платник податків мав подати звіт (уточнюючий) про контрольовані операції з імпорту за 2015 рік після застосування до нього штрафних санкцій за неповне декларування контрольованих операцій. Крім того, до 1 січня 2017 року Податковим кодексом України не було встановлено відповідальності платника податків за вищевказане порушення. Також позивач вказав на те, що за неповне декларування контрольованих операцій у 2015 році у відповідній звітності до ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" контролюючим органом застосовано штрафні санкції, які останній своєчасно сплатив, відтак, вважає, що повторне притягнення його до фінансової відповідальності за таке порушення є неприпустимим.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року, позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення визнано протиправним та скасовано.

4. Суди дійшли висновку, що на момент неподання звітності (не включення до звіту інформації про всі контрольованих операцій) за 2015 рік та сплати штрафних санкцій за таке правопорушення, чинним у той період податковим законодавством не було передбачено штрафних санкцій за неподання уточненого звіту після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу, тому оскаржуване податкове повідомлення - рішення є протиправним. Суди вказали, що застосування норми, що набрали чинності з 01.01.2017 до правовідносин, які виникли раніше суперечить як вимогам Податкового кодексу України так Конституції України щодо дії закону в часі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства.

6. Касаційний розгляд справи проведено в судовому засіданні, відповідно до ст. 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для застосування фінансових санкцій, згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір у цій справі, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки №3219/28-10-134-03/05763814 від 22.09.2017 року, оформленого за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань неподання уточнюючого звіту про контрольовані операції за 2015 рік після застосування штрафних санкцій, під час якої було виявлено порушення позивачем вимог пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України в частині неподання уточнюючого звіту про контрольовані операції, здійснені позивачем з компанією-нерезидентом I.M. TRANSTERMINAL-S S.R.L (Республіка Молдова) за 2015 рік після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафних санкцій, визначених позивачеві податковим повідомленням - рішенням №1041406 від 04.07.2016, прийнятого за актом позапланової документальної виїзної перевірки №724/28-10-01/05763814 від 14.06.2016.

На підставі акту перевірки та результатів адміністративного оскарження контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2017, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1607760,00 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме ст.120, п.11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказані доводи відповідач наводив як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі.

9. Товариство надало відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність висновків судів попередніх інстанцій про безпідставність застосування до нього фінансових санкцій за неподання уточнюючого звіту про контрольовані операції за 2015 рік після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафних санкцій, оскільки до 1 січня 2017 року податковим законодавством не було встановлено відповідальності платника податків за вищевказане порушення. У зв'язку з вказаним, просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Конституція України:

10.1. Стаття 19.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10.2. Стаття 58.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

11. Податковий кодекс України (у редакції до 01.01.2017 ):

11.1. Підпункт 39.4.1 пункту 39.4 статті 39.

Для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.

11.2. Підпункт 39.4.2 пункту 39.4 статті 39.

Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

11.3. Пункт 120.3 статті 120.

Неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі:

300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції;

1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктом 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

11.4. Пункт11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення».

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

12. Податковий кодекс України (у редакції з 01.01.2017 ):

12.1. Підпункт 39.4.2 пункту 39.4 статті 39.

Платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому звіті про контрольовані операції інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати: новий звіт до закінчення граничного строку подання звіту про контрольовані операції за такий самий звітний період; уточнюючий звіт у разі його подання після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду.

Подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої підпунктом 120.3 статті 120 цього Кодексу.

Платник податків під час проведення документальних перевірок не має права подавати уточнюючий звіт про контрольовані операції.

Форма та порядок складання звіту про контрольовані операції встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики.

11.2. Абзац 3 пункту 120.3 статті 120.

Неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбаченого цим пунктом, тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожен календарний день неподання звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Судова практика

12. Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 7/99-рп у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Інформація про контрольовані операції має бути відображена у звіті про контрольовані операції.

Для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.

Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним,.

14. Неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції тягне за собою накладення штрафу у відповідних розмірах визначених Податковим кодексом України.

15. Податковим кодексом України в редакції до 01 січня 2017 року не було передбачено строку для подання звіту (уточнюючого) про контрольовані операції, у разі виявлення факту його неподання (у тому числі із застосуванням штрафу), а також - відповідальності за неподання звіту у такому випадку.

16. Відповідальність платників податків у вигляді штрафних санкцій за неподання звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), встановлена для таких платників з 1 січня 2017 року.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

18. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) акті перевірки, в запереченні на позовну заяву, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

19. Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що оцінка правомірності дій платників податків здійснюється на підставі норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що діяло на момент вчинення відповідних дій. Водночас заходи (їх вид та розмір) відповідальності, які підлягають застосуванню за вчинення платниками податків порушення, повинні визначатися згідно з нормативно-правовими актами, чинними на час застосування такої відповідальності, зокрема прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення.

При цьому слід враховувати, що застосуванню підлягає той матеріальний закон, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин.

Отже суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що оскільки на момент неподання звітності (не включення до звіту інформації про всі контрольованих операцій) за 2015 рік та сплати штрафних санкцій за це правопорушення (10.08.2016), норми чинного на той час Податкового кодексу України не передбачали відповідальності (штрафних санкцій) за неподання звітності (уточнюючого звіту) після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу, то відповідно застосування до позивача штрафних санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення є протиправним.

20. Колегія суддів відхиляє посилання контролюючого органу на п. 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, оскільки вказана норма стосується визначення розміру штрафних санкцій та не регулює порядку їх застосування, з урахування дії закону в часі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, надано об'єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як позивачем так і відповідачем, у зв'язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в касаційній скарзі (аналогічні тим, що були зазначені в запереченні на позовну заяву, апеляційній скарзі) щодо цього не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

22. Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про безпідставність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1 607 760,00 грн згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 13.10.2017 №.

23. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року слід залишити без задоволення.

24. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

25. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року у справі № 816/65/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанову в повному обсязі складено 21.03.2019.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду