Справа № 520/1264/19
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 березня 2019 р. справа № 520/1264/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Поволяєвій К.В.,

за участі:

представника позивача - Кокарєв А.П.,

представника відповідача - Деркач А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області (, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" (, 61051, м.Харків, вул. Клочківська, 346-А) про накладення арешту на кошти, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія", в якому просить суд:

- накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» (), відкритих в банківських установах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 14.11.2018 року №8431 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» () та направлення на перевірку від 15.11.2018 №11438, здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія», а саме: м.Харків, вул. Клочківська, буд.346-А, з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Однак, представник ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» відмовив у допуску посадовій особі контролюючого органу до проведення перевірки та надати документи. У зв'язку із не допуском до перевірки посадових осіб ГУ ДФС У Харківській області складено акт "Про відмову у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки" від 16.11.2018 року №9275/20-40-14-11-11/36374863 у двох примірниках, та вручений особисто представнику ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» Кокарєву А.П. (довіреність від 14.11.2018), що засвідчує факт відмови у допуску посадових осіб Головного управління ДФС у Харківській області до перевірки ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія», відповідно до наказу від 14.11.2018 року №8431. На підставі п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПКУ заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області прийнято Рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» у зв'язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Представник позивача зазначив, що ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» порушено вимоги п.п.16.1.9,п.16.1.1,п.16.1,ст.81 Податкового кодексу України (далі - ПК України), згідно з якими платники податків зобов'язані допускати посадових осіб контролюючого органу для перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене та у відповідності до вимог пп.20.1.31 п.20.1 ст.20, п.п.94.6 ст.94 ПК України, просив накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» (), відкритих в банківських установах.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Через канцелярію суду 05.03.2019 від директора ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги ГУ ДФС у Харківській області про накладення арешту на кошти є протиправними та такими, що суперечать нормам ПК України. Відповідач вважає, що накласти арешт на рахунки ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» можливо лише за наявності податкового боргу, якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. ГУ ДФС У харківській області звернувшись з позовом про накладення арешту на кошти ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія», єдиною підставою застосування арешту коштів на рахунках платника податку визначило положення підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України (не допуск до перевірки), яка є підставою лише для застосування адміністративного арешту майна. Жодних інших підстав (наявність боргу, відсутність майна, передумови застосування арешту коштів) податковим органом не заявлено та не доводиться. Отже, відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання адміністративного арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Представник позивача в судове засідання прибув, надав аналогічні викладеним у позові пояснення, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 15.11.2019 року та 16.11.2019 року посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 14.11.2018 року №8431 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» () та направлення на перевірку від 15.11.2018 року №11438, здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія», а саме: м.Харків, вул. Клочківська, буд.346-А, з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Однак, представник ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» відмовив у допуску посадовій особі контролюючого органу до проведення перевірки та надати документи. У зв'язку із не допуском до перевірки посадових осіб ГУ ДФС У Харківській області складено акт "Про відмову у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки" від 16.11.2018 року №9275/20-40-14-11-11/36374863 у двох примірниках, та вручений особисто представнику ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» Кокарєву А.П. (довіреність від 14.11.2018), що засвідчує факт відмови у допуску посадових осіб Головного управління ДФС у Харківській області до перевірки ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія», відповідно до наказу від 14.11.2018 року №8431.

У зв'язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення "Про застосування адміністративного арешту майна та коштів на рахунках платника податків" ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» від 19.11.2018 року у зв'язку з відмовою від проведення документальної позапланової виїзної перевірки, призначеної наказом від 14.11.2018 року №843 за наявності законних підстав для її проведення та від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія».

З програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що для підтвердження обґрунтованості рішення від 19.11.2018 року, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія», Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна відповідача; зупинити видаткові операції відповідача на його рахунках, відкритих в банківських установах.

З огляду на те, що між сторонами існує спір про право, предметом якого є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для внесення відповідної заяви по даній справі та застосування умовного адміністративного арешту, передбаченого статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки платник податків фактично заперечує проти законності проведення перевірки шляхом оскарження в судовому порядку наказу ГУ ДФС у Харківській області №8431 від 14.11.2018 року, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року по справі №520/10417/18 закрито провадження у справі за заявою Головного управління ДФС у Харківській області до ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій.

Податковий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків, у зв'язку із відмовою платника податків від допуску до проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

При вирішенні спору суд застосовує положення Податкового кодексу України, Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 липня 2017 №632, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 серпня 2017 року за № 948/30816 (далі - Порядок № 632), отже, є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України та підлягає застосуванню судом як джерело права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Аналогічні положення утримує пункт 2.3. розділу ІІ Порядку № 632.

Звертаючись до суду з позовом про застосування арешту коштів на рахунках платника податків, податковий орган підставою його застосування визначив підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Суд вважає, що ця підстава визначена для застосування адміністративного арешту майна платника податків, який застосовується за рішенням керівника контролюючого органу.

Положеннями підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Таким чином, на законодавчому рівні, положеннями норм податкового законодавства розрізненні правові поняття щодо арешту майна та арешту на кошти, що знаходяться в банківських установах платника податків.

Не зважаючи на те, що кошти є також складовою майна платника податків, що складає загальний об'єкт, в той же час наявні особливості та різниця у виникненні підстав для вчинення відповідних дій, пов'язаних із встановленням певного виду обмеження щодо такого майна (коштів), у вигляді арешту, а також можливим порядком його застосування. Обидва види арешту розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). В зв'язку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносинах.

На користь такого висновку також свідчить пункт 7.3. розділу VII Порядку № 632, який встановлює, що для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган доходів і зборів подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Слід відмітити, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем не дотримано вимог пункту 7.3 розділу VII Порядку №632 щодо подання позовної заяви у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Відтак, системний аналіз норм Податкового кодексу України та Порядку № 632 щодо особливостей застосування арешту коштів на рахунку платника податків дає підстави для висновку, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків має передувати зверненню податкового органу до суду із вимогами про застосування арешту коштів, а підстави, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, є передумовою саме для застосування адміністративного арешту майна платника податків на підставі рішення податкового органу.

Крім того, до повноважень податкового органу законодавець відніс право цього суб'єкта владних повноважень звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (підпункт 20.1.33 пункт 20.1 статті 20 Податкового кодексу України).

Правовий зміст та аналіз наведених норм матеріального права у їх взаємному зв'язку, свідчить про те, що законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але ж і наявність підстав (умов), за яких існує правова можливість для задоволення таких вимог.

В даному випадку такими правовими підставами (умовами) є саме, або наявність податкового боргу, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Звертаючись до суду з позовом, податковий орган єдиною підставою застосування арешту коштів на рахунках платника податку визначив положення підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (не допуск до перевірки), яка взагалі є підставою лише для застосування адміністративного арешту майна. Жодних інших підстав (наявність боргу, відсутність майна, передумови застосування арешту коштів) податковим органом не заявлено та не доводиться.

Таким чином, для звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку платника податків з підстав не допуску перевіряючих до перевірки, не є передбаченою правовою підставою визначених положеннями податкового законодавства для накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства, відкритих в банківських установах.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.05.2018 року по справі №820/2312/17, від 27.11.2018 року по справі №813/1080/18, від 26.06.2018 по справі №811/1723/17.

Відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на вказані положення ПК України, суд приходить до висновку, що обраний спосіб захисту по зверненню контролюючого органу до суду із позовом про накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ «НВП «Українська Енергетична Компанія» (), відкритих в банківських установах, не охоплюється підставами, визначеними ст. 94 ПК України, зокрема відмовою платника податку в проведенні документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та як наслідок, відсутність правових підстав для їх задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Харківській області (, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська Енергетична Компанія" (, 61051, м.Харків, вул. Клочківська, 346-А) про накладення арешту на кошти - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21.03.2019 року.

Суддя Біленський О.О.