Справа № 712/13897/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України,апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 з позовною заявою до Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якій просить скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП №56179213 від 10.10.2018 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зміст апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.04.2018 державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Червонящим О.О. винесено постанову ВП №56179213 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №712/16334/13ц, виданого 22.05.2014 Соснівським районним судом м. Черкаси, про визначення ОСОБА_5 способу у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, щочетверга з 15 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. та щонеділі з 09 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв.

17.04.2018 державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Червонящим О.О. винесено вимогу №16261, якою визначено ОСОБА_5 спосіб у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 щочетверга з 15 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. та щонеділі з 09 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв.

Актом державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Червонящого О.О. від 25.04.2018, складеного в присутності стягувача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 встановлено, що державним виконавцем було роз'яснено сторонам їхні права та обов'язки та всі правові наслідки невиконання або перешкоджання виконанню рішення суду. Згідно наданих пояснень боржник не відмовляється від добровільного виконання рішення суду та зобов'язується його виконувати в повному обсязі, а саме: надавати можливість спілкування ОСОБА_5 з малолітнім ОСОБА_6 згідно виконавчого документа.

Стягувач ОСОБА_5 звертався до відповідача із заявами від 02.05.2018 та 04.06.2018, у яких зазначав, що побачення з сином ОСОБА_6 здійснюється у присутності матері ОСОБА_3, що перешкоджає його спілкуванню з сином.

13.08.2018 стягувач ОСОБА_5 подав відповідачу заяву, якою повідомив, що позивач ОСОБА_3 відмовила йому у побаченні з сином ОСОБА_6 12.08.2018.

20.08.2018 стягувач ОСОБА_5 подав відповідачу заяву, у якій просив при зустрічах з сином ОСОБА_6 бути присутнім працівника Соснівського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, оскільки за присутності сторонніх осіб можна уникнути скандалів та конфліктів, спровокованих ОСОБА_3

02.05.2018 за №9213, 29.05.2018 за №9213 та 05.09.2018 за №9213/18 державний виконавець Червонящий О.О. направляв позивачу виклики державного виконавця, яким зобов'язував позивача надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого листа №712/16334/13ц, виданого 22.05.2014 Соснівським районним судом м. Черкаси.

04.05.2018 та 05.06.2018 позивач надавала пояснення начальнику Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області, у яких зазначала, що повідомлена про право ОСОБА_7 бачитися з дитиною без її присутності, а також про те, що зустрічі ОСОБА_5 з сином ОСОБА_6 відбуваються, однак у її присутності.

13.09.2018 начальником Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бондаренко А.М. в присутності стягувача ОСОБА_5 та боржника ОСОБА_3 складено акт, яким встановлено, що при виході за адресою АДРЕСА_1, з метою проведення виконавчих дій було проведено зустріч батька ОСОБА_5 з малолітнім сином ОСОБА_6 в присутності матері ОСОБА_3 Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди в спілкуванні.

10.10.2018 державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Червонящим О.О. винесено постанову ВП №56179213 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом.

Також 10.10.2018 державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Червонящим О.О. на підставі ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП №56179213 про стягнення з позивача ОСОБА_3 виконавчого збору у сумі 7442 грн.

Не погоджуючись з постановою про стягнення виконавчого збору, позивач звернулась до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Червонящого О.О. від 10.10.2018 ВП №56179213 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 7442 грн. винесена на законних підставах, тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч.1 статті 3 Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до норм, викладених у статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Частиною 1, п.1 ч.2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1, 5, статті 26 цього Закону визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно частин 1-5 статті 27 Закону, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що виконавче провадження ВП №56179213 з виконання виконавчого листа №712/16334/13ц, виданого 22.05.2014 Соснівським районним судом м. Черкаси, закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404 у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом.

Разом з цим, позивач добровільно виконала рішення суду після відкриття виконавчого провадження №№56179213, відкритого постановою державного виконавця від 13.04.2018, що свідчить про відсутність підстав для застосування до позивача п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 02 травня 2018 року у справі № П/811/482/17 виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду. Виконавчий збір є платою за вчинення дій, пов'язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що державний виконавець Червонящий О.О. 02.05.2018 за №9213, 29.05.2018 за №9213 та 05.09.2018 за №9213/18 направляв позивачу виклики державного виконавця, яким зобов'язував позивача надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого листа №712/16334/13ц, виданого 22.05.2014 Соснівським районним судом м. Черкаси, та отримував від позивача письмові пояснення від 04.05.2018 та 05.06.2018.

13.09.2018 начальником Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бондаренко А.М. в присутності стягувача ОСОБА_5 та позивача складено акт виходу за адресою АДРЕСА_1 з метою проведення виконавчих дій, яким зафіксовано, що була проведена зустріч батька ОСОБА_5 з малолітнім сином ОСОБА_6 в присутності матері ОСОБА_3 (позивача). Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди в спілкуванні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вказані дії є виконавчими діями державного виконавця, які сприяли виконанню рішення суду, та без яких таке виконання було б неможливим.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма