Справа № 140/2040/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1078/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року (головуючий суддя Димарчук Т.М., м.Луцьк, проголошено 10:58:48) у справі № 140/2040/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській області, заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Кондратюка С.В., головного державного ревізора-інспектора Головного управління ДФС у Волинській області Ліпко О.О. про визнання рішення недійсним, визнання дій та бездіяльності протиправними та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

10.10.2018 року звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Кондратюка С.В., головного державного ревізора-інспектора Головного управління ДФС у Волинській області Ліпко О.О. про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 05.09.2018 №; визнання протиправною бездіяльності заступника начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюка С.В. щодо неналежного розгляду скарги та не притягнення до відповідальності інспектора; визнання протиправними дій головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О. щодо складання акта камеральної перевірки №12070/03-20-13-03/НОМЕР_1 від 06.08.2018 та стягнення з відповідачів солідарно 1 000 000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Позов обґрунтовує тим, що 08.10.2018 позивач отримав податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) від 05.09.2018 за №, яким до нього застосовано штрафні санкції в сумі 1435,00 грн. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене на підставі акта №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018 про результати камеральної перевірки терміну порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування щодо таких податкових накладних в ЄРПН. Зазначає, що подав скаргу до ГУ ДФС у Волинській області на протиправні дії головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О. щодо складення акта, оскільки інспектором порушено 30-ти денний граничний термін проведення камеральної перевірки, передбачений пунктом 76.3 статті 76 Податкового кодексу України. Переважна більшість податкових накладних, вказаних в акті, була зареєстрована 06.07.2018, а оскільки акт складений 06.08.2018, граничний термін перевірки дати реєстрації податкових накладних минув 06.07.2018. Крім того, у скарзі посилався на те, що форма акта камеральної перевірки чинним законодавством не встановлена. У відповіді на скаргу заступник начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюк С.В. вказав, що форма акта камеральної перевірки встановлена Методичними рекомендаціями, затвердженими наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165. Разом з тим, позивач зауважує, що на веб-сайті Міністерства юстиції відсутні дані щодо реєстрації зазначеного наказу, а тому він не є нормативно-правовим актом, має рекомендаційний характер і не породжує жодних юридичних наслідків. Питання щодо порушення граничного терміну перевірки залишилось без розгляду. Вказує, що акт камеральної перевірки складений із порушенням законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 05.09.2018 №, яке прийнято на його підставі, підлягає скасуванню. Стверджує, що незаконними рішеннями та діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яка полягає у переживаннях та душевних стражданнях, а тому просить стягнути з відповідачів солідарно 1 000 000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в Луцькій ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області як платник податку на додану вартість з 21.04.1993.

Головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Луцької ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб в ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О. 06.08.2018 проведена камеральна перевірка терміну порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування щодо таких податкових накладних в ЄРПН фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, за результатами якої складено акт №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018.

З акту №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018 вбачається, що камеральною перевіркою встановлено факт порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 ПК України щодо не забезпечення своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. З урахуванням даного висновку, та на підставі акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05.09.2018 № про застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 1 435,04 грн.

28.08.2018 позивач подав до ГУ ДФС у Волинській області скаргу на протиправні дії інспектора Луцької ОДПІ Ліпко О.О. щодо складання акту №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018 у зв'язку з порушенням нею 30-ти денного граничного терміну проведення камеральної перевірки, передбаченого пунктом 76.3 статті 76 Податкового кодексу України. Вказував на те, що форма акту камеральної перевірки не встановлена чинним законодавством України, просив призначити службове розслідування та притягнути інспектора Ліпко О.О. до відповідальності

Листом від 30.08.2018 №3162/ФОП/03-20-13-03 заступник начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюк С.В. повідомив позивача, що перевірка проводилась відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 та п. 76.1 ст. 76 ПК України згідно з яким камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком, а предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. В листі також вказано, що форму акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ встановлено Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затвердженими наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165. Крім того, заступник начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюк С.В. повідомив, що працівник Ліпко О.О. займає посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Луцької ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб в ГУ ДФС у Волинській області, тому виконує покладені на неї функціональні обов'язки згідно посадової інструкції.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.1 статті 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно з пунктом 76.3 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Матеріалами справи підтверджено, що предметом камеральної перевірки позивача була перевірка терміну порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування щодо таких податкових накладних в ЄРПН. Тобто, вказана камеральна перевірка відповідно до пункту 76.3 ПК України є перевірка з інших питань, а не перевірка податкових декларацій або уточнюючого розрахунку як стверджує позивач, та проведена контролюючим органом з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 01.10.2018 у справі №813/2726/17.

Згідно з пунктом 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з частиною 1 статті 120.1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця (Методичні рекомендації).

Державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, а також інших органів, акти яких відповідно до законодавства підлягають державній реєстрації, здійснюються відповідно до Указу Президента України від 03.10.1992 №493/92 та Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28.12.1992 №731.

Відповідно до пункту 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що:

а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколами до неї, міжнародними договорами України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, а також з урахуванням зобов'язань України у сфері європейської інтеграції та права Європейського Союзу, практики Європейського суду з прав людини, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації;

б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Відповідно до пункту 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади на державну реєстрацію не подаються акти:

а) персонального характеру (про склад комісій, призначення на посаду і звільнення з неї, заохочення працівників тощо);

б) дія яких вичерпується одноразовим застосуванням, крім актів про затвердження положень, інструкцій та інших, що містять правові норми;

в) оперативно-розпорядчого характеру (разові доручення);

г) якими доводяться до відома підприємств, установ і організацій рішення вищестоящих органів;

д) спрямовані на організацію виконання рішень вищестоящих органів і власних рішень міністерств, інших органів виконавчої влади, що не мають нових правових норм;

е) рекомендаційного, роз'яснювального та інформаційного характеру (методичні рекомендації, роз'яснення, у тому числі податкові, тощо), нормативно-технічні документи (національні та регіональні стандарти, технічні умови, будівельні норми і правила, тарифно-кваліфікаційні довідники, кодекси усталеної практики, форми звітності, у тому числі щодо державних статистичних спостережень, адміністративних даних та інші).

Відповідно до вимог п. 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28.12.1992 №731, Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165 не підлягають державній реєстрації. Разом з тим, акт камеральної перевірки №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018 складений відповідно до вимог Методичних рекомендацій, затверджених наказом Міністерства доходів та зборів України від 14.06.2013 №165, норми яких не суперечать іншим нормативно-правовим актам, а тому податкове повідомлення-рішення від 05.09.2018 №, яке прийняте на його підставі, є правомірним.

Крім того суд апеляційної інстанції вважає, що не підлягає до задоволення і вимога про визнання протиправною бездіяльності заступника начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюка С.В. щодо неналежного розгляду скарги та не притягнення до відповідальності інспектора Ліпко О.О., оскільки скарга позивача розглянута належно та у строки передбачені законодавством, а дії головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О., щодо складання акта камеральної перевірки №12070/03-20-13-03/НОМЕР_1 від 06.08.2018, є такими, що вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі належними та допустимими доказами довели правомірність дій контролюючого органу щодо проведення камеральної перевірки, складання акту перевірки №12070/03-20-13/НОМЕР_1 від 06.08.2018, розгляду скарги та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 05.09.2018 №. Оскільки, контролюючий орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а дії відповідачів щодо проведення камеральної перевірки, складання акту перевірки, розгляду скарги та винесення податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій є правомірними, то відсутні підстави вважати, що апелянту заподіяно будь-яку шкоду, в тому числі і моральну, а отже відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а тому доводи апелянта слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 268, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 140/2040/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 25 березня 2019 року.