Справа № 520/9153/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 520/9153/17

Категорія: 10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Куриленко О.М. Час і місце ухвалення: 11.10.2017р., м. Одеса
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на постанову Київського районного суду м.Одеси від 11 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання незаконною бездіяльності щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та стягнення недоотриманої пенсії за минулий час, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про: визнання незаконною бездіяльності щодо безпідставної відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача відповідно до заяви про перерахунок пенсії від 12.07.2017р.; зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до поданої заяви; стягнення з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на користь ОСОБА_2 недоотриману пенсію за минулий час за період з червня 2015 року по липень 2017 року в розмірі 57901,89 грн., а також заборгованості, що буде накопичуватися з дня подання адміністративного позову.

Позов обґрунтовував тим, що він перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Одесі та з 12.06.2015р. йому призначено пенсію за вислугу років. Позивач вважає, що відповідачем не правильно розраховано розмір його пенсії за рахунок значно заниженого коефіцієнту стажу та заробітної плати, наслідком чого стало недоотримання щомісячно пенсійних виплат. Зокрема, за даними системи персоніфікованого обліку страховий стаж ОСОБА_2 складає 45 років 8 місяців 22 дні, однак при визначенні коефіцієнту стажу пенсійним органом неправомірно враховано льотний стаж позивача 34 роки 5 місяців 12 днів, який необхідний лише для визначення права на призначення пенсії за вислугу років, а не для визначення страхового стажу. Також, відповідачем неправильно визначено заробітну плату (дохід), з якої обчислюється пенсія, оскільки ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чітко встановлено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди за 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, однак не більше як 10 відсотків тривалості страхового стажу. Тобто, вказаною нормою передбачено можливість виключати періоди з найнижчим коефіцієнтом незалежно від перерв, а не підряд, як це зроблено відповідачем. Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі з приводу не правильного здійснення розрахунку його пенсії, однак відповідачем не проведено її перерахунку, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 11 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо безпідставної відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 відповідно до заяви про перерахунок пенсії від 12.07.2017р. та зобов'язано здійснити перерахунок пенсії відповідно до заяви від 12.06.2017р. Стягнуто з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на користь ОСОБА_2 недоотриману пенсію за минулий час за період з червня 2015 року по липень 2017 року в розмірі 57901,98 грн. та судовий збір в сумі 1280 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову від 11.10.2017р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

В своїй скарзі апелянт зазначає, що страховий стаж та середньомісячний заробіток позивача при призначенні йому пенсії розраховано у відповідності до положень ст.ст. 24, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим, аніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов'язковому соціальному страхуванню. Вислуга років є видом спеціального стажу.

Також, апелянт посилається на те, що статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право пенсійного органу на врахування заробітної плати при обчисленні пенсії за будь-який період страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більше 10% тривалості страхового стажу, врахованого в ординарному розмірі.

ОСОБА_3 проти апеляційної скарги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі заперечив, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсію за вислугу років, про що свідчить пенсійне посвідчення № від 26.08.2015р. (серія ААІ №338856)

Згідно розпорядження №854863 від 22.02.2016р. позивачу нарахована пенсія у розмірі 5955, 21 грн. з розрахунку загального стажу 45 років 8 місяців 22 дні, льотного стажу 34 роки 5 місяців 12 днів, кількості годин нальоту 4631 год. Коефіцієнт стажу розраховано з врахуванням 418 місяців страхового стажу на рівні 0,47025 (з урахуванням кратності 1,35).

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_2 посилається на те, що аналіз розпорядження №854863 від 22.02.2016р. дає підстави для висновку, що в автоматизованому режимі такий підрахунок пенсії є невірним, оскільки програма не враховує вимог ст.ст. 24, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а посадові особи відповідача відмовляються від проведення розрахунків іншими способами, ніж через спеціальну програму.

Заявами від 14.09.2015р., 12.05.2016р., 12.07.2017р. позивач неодноразово звертався до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про перерахунок пенсії та виплату недоотриманої пенсії за минулий час, в яких наводив порядок розрахунку його пенсії та недоотриманої суми виплат.

Однак, листами від 15.09.2015р. №133, №137, від 24.05.2016р. №107/К-01, від 24.07.2017р. №280/К-01 відповідач зазначав, що розрахунок пенсії ОСОБА_2 проведено правильно, а тому підстави для здійснення перерахунку пенсії та підвищення її розміру відсутні.

Вважаючи бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо здійснення перерахунку пенсії незаконною ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2, визнав обґрунтованими доводи позивача, що відповідачем невірно розрахований коефіцієнт страхового стажу 0,47025, який враховується при визначенні розміру пенсії у відповідності до ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідач, в порушення наведених норм Закону, безпідставно розраховує його не із загального періоду, протягом якого позивач підлягав загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (45 років 8 місяців 22 дні), а із його льотного стажу 34 роки 5 місяців та 12 днів.

Також, за висновками суду першої інстанції, Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі не правильно розрахована заробітна плата, з якої обчислюється пенсія, так як відповідно до вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач має право виключити 54 місяці (10% від загального страхового стажу, розрахованого з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%) незалежно від перерв.

Неправильне визначення пенсійним органом коефіцієнту страхового стажу та заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, за висновками суду першої інстанції призвело до виникнення у Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі перед ОСОБА_2 заборгованості по неотриманій сумі пенсії за минулий час за період з червня 2015 року по липень 2017 року в розмірі 57901,98 гривень.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. (далі - Закон №1058-IV) Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом «а» частини 1 статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що працівники льотного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років для чоловіків мають право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до положень Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою КМУ №418 від 21.07.1992р., органами Пенсійного фонду України розраховано стаж льотної роботи позивача, який складає 34 роки 5 місяців та 12 днів.

Згідно прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс (де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону).

При зверненні з позовом до суду ОСОБА_2 не погоджується з правильністю здійснення розрахунку Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі при нарахуванні йому пенсії як коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, так і заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, та зазначає про недотримання відповідачем ст.ст. 24, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Що стосується коефіцієнту страхового стажу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону №1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокруглення до п'яти знаків після коми за формулою:

Кс = СмхВс / 100% х 12 (де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%).

Згідно частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. (ч.3 ст.24 Закону №1058-IV)

Згідно ст.11 Закону №1058-IV загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, серед інших, підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру (п.1); особи, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, Службі безпеки України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також службу в Національній поліції (п.8); особи, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, а також особи, які перебувають у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами (п.15); військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу (п.17).

З вказаних норм слідує, що твердження Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_2 34 роки 5 місяців та 12 днів стажу льотної роботи позивача є помилковими, оскільки не відповідають положенням ст.ст. 11, 24 Закону №1058-IV.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку льотний стаж роботи ОСОБА_2 необхідний лише при вирішенні питання про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років (спеціальний стаж, який дає право на призначення пенсії), а не при визначенні суми місяців страхового стажу, яка враховується при визначенні коефіцієнту страхового стажу.

Як зазначалось вище, за даними системи персоніфікованого обліку страховий стаж ОСОБА_2 складає 45 років 8 місяців 22 дні, що у перерахунку відповідно до правил, визначених ст. 24 Закону №1058-IV, складає 549 місяців (45 x 12+8+1), а не 418 місяців, як це розраховано відповідачем.

Більше того, у своїх листах від 24.05.2016р. №107/К-01, від 24.07.2017р. №280/К-01, адресованих позивачу, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі самостійно зазначало, що страховий стаж розраховано по 31.08.2014р. та він складає 45 років 8 місяців 22 дні. Про це зазначив відповідач і у запереченні на адміністративний позов, поданому до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, у даному випадку коефіцієнт стажу обчислюється:

Кс = 549 х 1,35 % / 100 % х 12 = 0,617625

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що управлінням Пенсійного фонду невірно розраховано коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст.25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що має наслідком не правильне визначення розміру пенсії ОСОБА_2

З вказаного слідує, що відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії, відповідач діяв всупереч нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 12 червня 2015 року із урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,617625, який розраховано відповідно до ст.25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у з урахуванням вже виплачених сум.

Стосовно посилання ОСОБА_2 щодо визначення Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі заробітної плати (доходу), з якого обчислюється пенсія, з порушенням вимог ст.40 Закону №1058-IV, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідачем дотримано вказані положення Закону, що не заперечується позивачем та вбачається з копії пенсійної справи ОСОБА_2, витребуваної судом апеляційної інстанції з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 31.10.2018р.

Зазначеною нормою Закону №1058-IV, також, передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону.

У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Згідно ч.2 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К) (де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи).

За твердженнями ОСОБА_2, на підставі вимог ч.1 ст.40 Закону №1058-IV, він має право виключити таку кількість місяців окремими періодами незалежно від перерв та окремо період підряд, щоб сумарно вони не перевищували 10% від тривалості страхового стажу, визначеному в ординарному розмірі.

Позивач зазначає, що оскільки його страховий стаж становить 549 місяців, то він має право, із загальної кількості 180 місяців, виключити 10%, що складає 54 місяці. При цьому, ОСОБА_2 вважає, що із загальної кількості 180 місяців відразу ж необхідно виключити місяці, протягом яких він перебував на обліку в центрі зайнятості (без включення їх до ліміту 54 місяці), так як вони не входять до страхового стажу у відповідності до ст.11 Закону №1058-IV.

Суд першої інстанції визнав обґрунтованими такі твердження позивача.

Колегія суддів не погоджується з правильністю таких висновків суду першої інстанції, оскільки особи, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності у відповідності до п.15 ч.1 ст.11 Закону №1058-IV, підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

А відтак, період перебування ОСОБА_2 на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю (з 01.09.2014р. по 10.06.2015р.) входить як в страховий стаж, у зв'язку із сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, так і у встановлений законодавством ліміт місяців, які можуть бути виключенні.

Стосовно того, які періоди можуть бути виключені при розрахунку заробітної плати, то з пенсійної справи позивача вбачається, що Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі вилучено періоди страхового стажу з 01.01.2006р. по 31.08.2008р., тобто 45 місяців підряд.

Позивач же вважає, що з розрахунку мають бути виключені періоди з найменш вигідними для нього коефіцієнтами заробітку не обов'язково підряд, як це зроблено відповідачем, а окремо будь-які періоди з найнижчим коефіцієнтом незалежно від перерв.

Такі твердження позивача колегія суддів вважає помилковими, оскільки зі змісту ч.1 ст.40 Закону №1058-IV слідує, що виключається період страхового стажу підряд. Тобто відповідні періоди не можуть обиратися вибірково з різних періодів страхового стажу. При цьому, періоди виключення зі страхового стажу не можуть сумарно перевищувати 60 місяців.

Поряд з цим, при вирішенні спору колегія суддів враховує, що частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV передбачено, що виключення періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, має бути здійснено на вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії.

Дотримання вимог Закону №1058-IV щодо врахування думки позивача при виключенні періодів, за які враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі не доведено та вказане заперечується безпосередньо позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що судом встановлено необхідність врахування страхового стажу позивача 549 місяців, а не 418 місяців, як це розраховано відповідачем, колегія суддів доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах буде зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 врахувати заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року, за виключенням періодів страхового стажу за вибором позивача з урахуванням положень абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Що ж до вимог позивача про стягнення з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на його користь недоотриману пенсію за минулий час за період з червня 2015 року по липень 2017 року в розмірі 57901,89 грн., то колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки без вчинення відповідачем дій щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з врахуванням коефіцієнту стажу 0,617625 та заробітної плати (дохід) для обчислення пенсії за виключенням періодів страхового стажу за вибором позивача, вимога про стягнення певних сум пенсії є передчасною.

Оскільки судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи та постановлено судове рішення з не правильним застосуванням норм матеріального права, тому, відповідно до ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції частково задовольняє таку скаргу, скасовує постанову суду від 11.10.2017р. та, з урахуванням положень ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне прийняти нове рішення - про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 11 жовтня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 12 червня 2015 року із урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,617625, який розраховано відповідно до ст.25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вже виплачених сум.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 врахувати заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року, за виключенням періодів страхового стажу за вибором ОСОБА_2 з урахуванням положень абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (, 65121, м.Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4а) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) судовий збір в сумі 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 20 березня 2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Судді: А.І. Бітов

І.Г. Ступакова