Справа № 334/1922/18
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.03.2019
Справа № 334/1922/18
Провадження № 2-а/334/26/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Дніпровського районного ввіділу у місті Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним, в обґрунтування якого зазначив, що 15.03.2018 року відносно нього начальником Дніпровського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області - відповідачем по справі, було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП № 136898, за ч. 1 ст. 203 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 порушив правила перебування в Україні, а саме без поважних причин з вересня 2017 року не приступив до навчання, після зарахування на підготовче відділення ПАТ «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій». На підставі вказаного протоколу 15.03.2018 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову ПН МЗП № 136898 про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 595,00 гривень.

Позивач вважає, що постанова не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи, у зв'язку з тим, що він перебуває в Україні на підставі належним чином оформлених документів, у тому числі і на право проживання та на право навчання. Зазначив у позові, що з часу зарахування до інституту вчасно приступив до навчання, умови якого не порушував та належно виконував всі обов'язки, взяті на себе при укладанні договору про надання освітніх послуг № 27616 від 10.07.2017 року. Позивач зауважив, що при складанні протоколу, відповідачем було грубо порушено його права, а саме, пояснення та заява були ним написані під диктовку, та без роз'яснення змісту документа, його примусили підписати протокол у тих графах, в яких самі ж вказали, при цьому, у нього було вилучено мобільний телефон, тому він був позбавлений права скористатись послугами перекладача та адвоката, весь час здійснювався психологічний тиск з погрозами видворення за межі України, незаконно вилучено паспорт громадянина Марокко та посвідку на тимчасове проживання. Тому, вищевказану постанову вважає незаконною та такою, що має бути скасована.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень.

Відповідач у визначений строк надав суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 278, 279 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання.

В судове засідання позивач не зявився. Його представник - адвокат Шулякова М.В. в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на обставини, викладені у відзові, відповідно до якого, 14.03.2018 року УДМС України в Запорізькій області спільно із співробітниками СБУ в Запорізькій області та співробітниками Державної прикордонної служби була проведена виїзна позапланова перевірка Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад» «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» з метою перевірки дотримання іноземними студентами міграційного законодавства.

14.03.2018 року по факту перевірки був складений акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання законодавства у сфері міграції за результатами якого було встановлено: порушення положень Порядку організації, набору та навчання (стажування) іноземців та осіб без громадянства, затвердженого наказом МОН України від 01.11.2013 № 1541 (у редакції наказу МОН від 11.12.2015 № 1272), а саме посадовими особами не надано журнал академічних груп студентів підготовчого відділення, відомості заліків та екзаменів студентів.

Відповідно до наказу ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» № 04-11 від 29.06.2017 про зарахування до підготовчого відділення з 29.06.2017 року зарахована слухачами група іноземних громадян, у тому числі громадянин Марокко ОСОБА_1. 14.03.2018 року під час перевірки наявності іноземних студентів, які зараховані до підготовчого відділення на заняттях - студенти були відсутні. Крім того, позивач вже проходив навчання у Запорізькому державному медичному університеті. Відповідно до наказу Запорізького державного медичного університету № 619-с від 26.06.2017 року ОСОБА_1, студент II міжнародного факультету був відрахований за невиконання навчального плану та виявив бажання продовжити навчання у Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій, як слухач підготовчого відділення.

Вважають, що ОСОБА_1 свідомо уклав договір про надання освітніх послуг з ПрАТ «ПВБІЗ «ЗІЕІТ» № 27616 від 10.07.2017 року на підготовчому відділенні маючи вже необхідні знання російської мови, які підтверджуються свідоцтвом про закінчення підготовчого факультету для іноземних громадян Запорізького державного Медичного університету та п'яти роками навчання в ЗДМУ на російській мові та свідомо порушує законодавство України не відвідуючи заняття у ПрАТ «ПВНЗ «ЗІЕІТ».

Вислухавши учасників процесу, випвчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови, остання винесена відповідачем 15.03.2018 року, у зв'язку з тим, що позивач з вересня 2017 року, після зарахування на підготовче відділення ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», без поважних причин не приступив до навчання. Цією постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 595,00 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Королівства Марокко, та на підставі посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_1 (строк дії якої до 01.08.2017 року) перебуває в Україні.

Відповідно до наказу ПрАТ «ПВНЗ «ЗІЕІТ» № 04-11 від 29.06.2017 року та Договору № 27616 від 10.07.2017 року, позивач був зарахований слухачем підготовчого відділення Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кияшка, 16-Б., що підтверджується довідкою ЗІЕІТ № 103/18 від 20.03.2018 року.

Умови навчання визначені на підставі Договору про надання освітніх послуг № 27616 від 10.07.2017 року, який укладено між позивачем та інститутом строком на один навчальний рік .

Відповідно до ч. 13 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Положеннями ч.1 ст.203 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду на Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України.

Для притягнення особи за порушення зазначених вимог перш за все необхідно встановити факт порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, у даному випадку, факт неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання.

Проте, відповідачем не надано доказів того, що позивач, без поважних причин з вересня 2017 року не приступив до навчання, посилання відповідача на відсутність ОСОБА_1 14.03.2018 року на заняттях, не є підтвердженням того, що він не приступив до занять взагалі. А наявність у ОСОБА_1 знань з російської мови не є предметом дослідження складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 203 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, суд встановив, що під час складання протоколу та постанови були грубо порушені права громадянина Королівства Марокко, ОСОБА_1, зазначені в ст. 268 КУпАП, а саме, він був позбавлений права скористатись послугами перекладача та адвоката, відповідні фахівці не були запрошені працівниками УДМС та у позивача було вилучено мобільний телефон, тому він не міг самостійно запросити перекладача та адвоката для участі у розгляді справи. Весь час на позивача здійснювався психологічний тиск з погрозами видворення за межі України, тому він був вимушений визнати факт володіння російською мовою. Пояснення та заява були ним написані під диктовку, без роз'яснення змісту документа, він ставив свій підпис у графах, в яких йому було вказано, при цьому, у позивача було незаконно вилучено паспорт громадянина Марокко та посвідку на тимчасове проживання, замість яких була видана незрозуміла довідка.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Поряд із цим, згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які у протилежному випадку вважаються добросовісними.

Згідно документів, наданих відповідачем до свого відзиву, а саме Наказу ректора ЗДМУ № 526-с від 06.09.2012 року позивач був зарахований на 1-й курс 1-го міжнародного факультету ЗДМУ, за спеціальністю «фармація».

Згідно наказу № 564-с від 19.06.2017 року та доповнень внесених Наказом № 619-с від 26.06.2017 року позивач був відрахований з 2-го міжнародного факультету ЗДМУ за невиконання навчального плану, та виявив бажання продовжити навчання в ЗІЕІТ.

Згідно Листа Ректора ЗІЕІТ № 166/17 від 26.06.2017 року, адміністрація ЗІЕІТ не заперечувала проти навчання позивача на підготовчому відділенні інституту та протоколом № 7-1 засідання приймальної комісії ЗІЕІТ від 29.06.2017 року та Наказу № 04-11 від 29.06.2017 року останній разом з іншими іноземними громадянами у кількості 17 осіб був зарахований на підготовче відділення.

Згідно наданої ЗІЕІТ Довідки № 103/18 від 20.03.2018 року ОСОБА_1 приступив до навчання у 2017-2018 навчальному році на підготовчому відділенні ПрАТ «ПВНЗ «Запорізькому інституті економіки та інформаційних технлогій» на підставі наказу № 04-11 від 29.06.2017року та договору № 27616 від 10.07.2017 року.

Отже, доказів того, що позивач не приступив до навчання, відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене та встановлені у справі обставини а саме те, що ОСОБА_1 перебуває в Україні на підставі належним чином оформлених документів, у тому числі і на право проживання та на право навчання, суд вважає, що стороною відповідача не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній факти належними та допустимими доказами, в порядку ст.251 КУпАП, не підтверджені, а наведені у ній висновки щодо порушення правил перебування в Україні розцінюються як припущення, що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення не може бути розпочата, а розпочата підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного праовопрушення.

З огляду на наведене, суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову від 15 березня 2018 року серія ПН МЗП № 136898 про накладення адміністративного стягнення на громадянина Королівства Марокко, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 595,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційне інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.