Справа № 296/5766/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Справа № 296/5766/18

21 березня 2019 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Драчук Т. О., перевіривши матеріали апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, інспектора роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Азаренка Дениса Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Перевіривши додержання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог статей 295, 296 КАС України, суд дійшов висновку про залишення поданої апеляційної скарги без руху з таких підстав.

За приписами ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Разом з тим, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені статтею 286 КАС України, норми якої є спеціальними по відношенню до норм ст.295 КАС України.

Так, згідно ч.4 ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було прийнято 19.09.2018, а згідно з матеріалами справи направлене відповідачу - 19.09.2018, отримане відповідачем 13.11.2018 про що він заявляє в первинній апеляційній скарзі (а.с.28), апеляційну скаргу вперше подано 20.11.2018 (а.с.25). В подальшому ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала. Копію даної ухвали відповідачем отримано 18.12.2018 (а.с.41).

Вдруге апеляційна скарга відповідачем подана 22.12.2018 (а.с.44). Передана Сьомому апеляційному адміністративному суду з Корольовського районного суду м.Житомира лише 13.03.2019 та отримана Сьомими апеляційним адміністративним судом лише 20.03.2019.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач просить про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19.09.2018. Підставами для поновлення позивач зазначає, що існували обставини, які були об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, та пов'язані з істотними перешкодами і труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, що твердження зазначенні в даній заяві не знаходять свого обґрунтування, з огляду на наступне.

У відповідності до практики Верховного Суду в ухвалі від 26.09.2018 справа №753/7279/18, ухвалі Верховного Суду від 21.11.2018 справа №216/1724/17, а саме висновки суду, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об'єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Апелянт, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Помилкове посилання суду першої інстанції на норми КАС України не є непереборною, такою, що не залежить від волі особи причиною.

У відповідності до приписів частини 1 статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. (в редакції після 15 грудня 2017 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах "Каньєте де Хоньї проти Іспанії", "Гору проти Греції", "Михолапа проти Латвії").

Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Розділу VII Перехідні положення КАС України, яке б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду відповідно до статті 297 КАС України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без мети захисту певного суспільного інтересу.

На це звернув увагу суддів апеляційної інстанції Верховний Суд в справі №811/1742/18.

Тобто, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості звернутись з відповідною апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Крім того, суд звертає увагу, що апеляційна скарга подана відповідачем підписана представником відповідача. Однак, довіреність на такого представника засвідчена самим представником і не містить посилання, що особа в праві завіряти довіреність видану на неї, тобто відповідач ігнорує та не виправляє недоліки вказані в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії").

Крім того, колегія суддів враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 у справі «МШ «Голуб» проти України», відповідно до якого, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

У рішенні від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, при належному добросовісному відношенні апелянт не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в межах строку звернення до суду апеляційної інстанції, проте таким правом не скористався. А тому, у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19.09.2018 необхідно відмовити.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки вказані судом обставини щодо невідповідності апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України створюють перешкоди для відкриття апеляційного провадження, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням особі, яка подала апеляційну скаргу, строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Управлінню патрульної поліції в Житомирській області щодо задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2018 року.

2. Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, інспектора роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Азаренка Дениса Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

4. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

5. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Драчук Т. О.