Справа № 520/754/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 березня 2019 р. № 520/754/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Андрущенко Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Гури О.М.,

відповідача - Ковальової М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТАР ОІЛ" (пров. Байкальський, б.2, 4 поверх, кімн. 4, м. Харків, 61001, )

до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, )

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТАР ОІЛ" (далі по тексту - позивач, ТОВ «АСТАР ОІЛ») звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Харківській області, контролюючий орган), в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.18р. №1;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.18р. №1;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.18р. №1.

Свої позовні вимоги обґрунтує тим, що ГУ ДФС у Харківській області було проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТАР ОІЛ» (податковий номер 39647230) за період з 19.02.2015 р. по 30.06.2018р. За результатами проведення планової виїзної документальної перевірки було складено Акт перевірки від 10.09.18р. №3769/20-40-14-01- 08/39647230 на підстав висновків якого були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- №1, яким позивачу було зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 161468,00 грн.;

- №1, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток підприємств на 1460961,25 грн.;

-№1, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 1350550,00 грн., з якими позивач не погоджується, вважає, що їх було прийнято безпідставно, позаяк ним на підставі первинних документів бухгалтерського обліку, правомірно віднесено за операціями із контрагентами суми за отримані товари та послуги до сум витрат та податкового кредиту. У зв'язку з чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити, з доводів викладених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «АСТАР ОІЛ» зареєстровано в установленому чинним законодавством України порядку юридичною особою 18.02.2015 року Департаментом реєстрації Харківської міської ради № 005334, взятий на облік в контролюючих органах 19.02.2015 року № 87 та перебуває на обліку в Київській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області. Позивач є платником ПДВ на підставі свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ від 01.05.2015 року, виданого ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

ГУ ДФС у Харківській області було проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТАР ОІЛ» (податковий номер 39647230) податкового законодавства за період з 19.02.2015 по 30.06.2018, валютного законодавства за період з 19.02.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 19.02.2015 по 30.06.2018.

За результатами проведення планової виїзної документальної перевірки було складено Акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТАР ОІЛ» (податковий номер 39647230) податкового законодавства за період з 19.02.2015 по 30.06.2018, валютного законодавства за період з 19.02.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 19.02.2015 по 30.06.2018» від 10.09.18р. №3769/20-40-14-01-08/39647230 (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки містить висновок про порушення ТОВ «АСТАР ОІЛ»:

-пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування за півріччя 2018 року на суму 161468 грн. та занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1170052 грн.;

-пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1080440 грн.;

-пп.168.1.1, п.168.1, ст.168, пп.176.2.«а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, встановлено не нарахування та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб із загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку у вигляді суми нарахування грошового відшкодування витрат за придбання товару (послуг) за 2016 рік в сумі 883,31 грн., за 2017 рік в сумі 100,00 грн., за півріччя 2018 року 352,31 грн., в результаті чого, в періоді, що перевірявся, занижено податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 240,42 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі 159,00 грн., за 2017 рік в сумі 18,00 грн., за І півріччя 2018 року в сумі 63,42 грн.;

- пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX, абз. г.), пп.168.1.1, п.168.1, ст.168, п.п.176.2.«а» п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, встанолено не нарахування та неперерахування до бюджету військового збору із загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку у вигляді суми нарахування грошового відшкодування витрат за придбання товару (послуг) за 2016 рік в сумі 883,31 грн., за 2017 рік в сумі 100,00 грн., за півріччя 2018 року в сумі 352,31 грн., в результаті чого, в періоді, що перевірявся, занижено військовий збір в загальній сумі 20,03 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі 13,25 грн., за 2017 рік в сумі 1,50 грн., за І - 2 квартали 2018 року в сумі 5,28 грн.;

- пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX, абз. г.), пп.168.1.1, п.168.1, ст.168, пп. 176.2.«а» п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого, в періоді, що перевірявся, занижено військовий збір із доходу платників податку у вигляді орендної плати за використання автомобілем у сумі 9,00 грн. за липень - серпень 2015 року;

- р.1-3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року за № 46/18784, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в частині невключення до податкового розрахунку за 3 квартал 2015 року сум виплачених фізичній особі доходів за оренду автомобіля за липень-вересень 2015 року (а.с. 10-78, т.1).

На підставі висновків Акту перевірки, відповідачем 10 жовтня 2018 року було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №1, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 161468,00 грн.

- №1, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток підприємств на 1460961,25 грн.

- №1, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 1350550,00 грн. (а.с.79-81, т.1).

Судом встановлено, що між ТОВ «АСТАР ОІЛ» та ТОВ «Азовконтракт» було укладено договір на поставку від 25.04.2016 р. № 84/2016, згідно якого ТОВ «Азовконтракт» (Постачальник) зобов'язується передати, а ТОВ «АСТАР ОІЛ» (Покупець) оплатити та прийняти мінеральні добрива на умовах даного Договору. Конкретні умови поставки партій товару визначались сторонами Договору у підписаних сторонами специфікаціях (а.с.86-87, т.1).

11.10.2016 р. між ТОВ «АСТАР ОІЛ» та ТОВ «Торговий дім «Азовконтракт» було укладено договір поставки №ТД26/2016, згідно з яким ТОВ «Торговий дім «Азовконтракт» (Постачальник) зобов'язується передати, а ТОВ «АСТАР ОІЛ» (Покупець) оплатити та прийняти мінеральні добрива на умовах даного Договору. Конкретні умови поставки партій товару визначались сторонами Договору у підписаних сторонами специфікаціях (а.с.105-106, т.1).

20.03.2017р. між ТОВ «АСТАР ОІЛ» та ТОВ «Торговий дім «Азовконтракт» було укладено договір поставки №ТД47/2017, згідно з яким ТОВ «Торговий дім «Азовконтракт» (Постачальник) зобов'язується передати, а ТОВ «АСТАР ОІЛ» (Покупець) оплатити та прийняти мінеральні добрива на умовах даного Договору. Конкретні умови поставки партій товару визначались сторонами Договору у підписаних сторонами специфікаціях (а.с.103-104, т.1).

28.03.2018р. між ТОВ «АСТАР ОІЛ» та ТОВ «Торговий дім «Азовконтракт» було укладено договір поставки №ТД71/2018, згідно з яким ТОВ «Торговий дім «Азовконтракт» (Постачальник) зобов'язується передати, а ТОВ «АСТАР ОІЛ» (Покупець) оплатити та прийняти мінеральні добрива на умовах даного Договору. Конкретні умови поставки партій товару визначались сторонами Договору у підписаних сторонами специфікаціях (а.с.101-102, т.1).

На виконання вказаних договорів постачальниками ТОВ «Азовконтракт» та ТОВ «ТД «Азовконтракт» були складені видаткові накладні (а.с. 88-98, 107-129, т.1).

Як встановлено в ході перевірки та не заперечується сторонами по справі вартість вищезазначених товарів по контрагенту ТОВ «Азовконтракт» згідно даних бухгалтерського обліку до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування або фінансового результату до оподаткування віднесено в наступному розмірі - за 2016 рік у сумі 285583 грн., а всього - з ПДВ - 342700 грн. Податкові накладні на загальну суму 342700 грн., в т. ч . ПДВ на суму 57116,66 грн. по контрагенту ТОВ «Азовконтракт» включені до реєстрів отриманих податкових накладних та згідно з Додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до податкових декларації з податку на додану вартість.

Станом на 30.06.2018 року дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «Азовконтракт» відсутня, що також підтверджується копією акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2016 по 24.01.2019 р. (а.с. 85 т.1).

Як встановлено в ході перевірки та не заперечується сторонами по справі вартість вищезазначених товарів по контрагенту ТОВ «ТД «Азовконтракт» згідно даних бухгалтерського обліку до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування або фінансового результату до оподаткування віднесено в наступному розмірі - за 2016 рік у сумі 78854 грн.,

- за 1 квартал 2017 року у сумі 732333 грн.;

- за 2 квартал 2017 року у сумі 2163175 грн.;

- за 3 квартал 2017 року у сумі 543834 грн.;

- за 4 квартал 2017 року у сумі 543834 грн.;

- за 1 квартал 2018 року у сумі 270600 грн.;

- за 2 квартал 2017 року у сумі 313459 грн.

Податкові накладні на загальну суму ПДВ 964307, 81 грн. по контрагенту ТОВ «ТД «Азовконтракт» включені до реєстрів отриманих податкових накладних та згідно з Додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до податкових декларації з податку на додану вартість.

Станом на 30.06.2018 року дебіторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «ТД «Азовконтракт» становить 31000, 03 грн., що також підтверджується копією акту звірки взаємних розрахунків за період січень 2016 по червень 2018 р. (а.с. 99 т.1).

Частиною 1 ст. 78 КАСУ встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Транспортування придбаного позивачем товару підтверджується копіями наступних документів: Договору на транспортно-експедиторські послуги №Х08/220317-1 від 22.03.17 з заявками та актами надання послуг; Договору на перевезення вантажів №320 від 21,03.17р. з заявкою та актом здачі- прийняття робіт (надання послуг); Договору про надання транспортних послуг ТП-018 від 27.04.17р. з актом виконаних робіт (послуг); товарно-транспортних накладних та актів передачі, в підтвердження переміщення товару від ТОВ «Азовконтракт» до ТОВ «Астар Оіл»; товарно-транспортних накладних, в підтвердження переміщення товару від ТОВ «ТД «Азовконтракт» до ТОВ «Астар Оіл»; товарно-транспортних та видаткових накладних, складених і підтвердження подальшої реалізації і переміщення кінцевому споживачу товару, придбаного позивачем у ТОВ «Азвоконтракт» (а.с. 6- 80 т.2).

Як вбачається з акту перевірки, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні, вказані операції з придбання товару, що був отриманий у контрагентів, був оприбуткований на баланс підприємства за дебетом рахунка 281 "Товари на складі" у кореспонденції з кредитом рахунка 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", за вартістю, зазначеною у прибуткових накладних; податковий кредит з ПДВ по дебету рахунку 644 "Податковий кредит" у кореспонденції з кредитом рахунка 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками".

Реалізацію товарів кінцевому покупцю, на підставі видаткових документів, у бухгалтерскому обліку було відображено по дебету рахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" у кореспонденції з кредитом рахунка 702 "Дохід від реалізації товарів"; податкове забов'язання з ПДВ по дебету рахунка 702 "Дохід від реалізації товарів" у кореспонденції з кредитом рахунка 643 "Податкові забов'язання". Та одночасно було відбражено списання товарів зі складу: дебет рахунку 902 "Собівартість реалізованих товарів" у кореспонденції з кредитом рахунка 281 "Товари на складі".

Списання на фінансовий результат доходу від реалізації товару: дебет рахунку 702 "Дохід від реалізації товарів" у кореспонденції з кредитом рахунка 791 "Результат операційної діяльності".

Відповідно до ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів на митній території України. Ст. 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) або дата зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку як оплата товарів, що підлягають постачанню;

б) або дата відвантаження товарів.

Право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання товарів (п.198.1). Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів та складається з сум податків, нарахованих платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п.198.3).

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Об'єктом оподаткування податком на прибуток відповідно до ст.134 Податкового кодексу України є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України).

Фактично в обґрунтування прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення по епізоду взаємовідносин позивача з ТОВ «Азовконтракт» та ТОВ «Торговий дім «Азовконтракт», відповідач посилається на наявність в Єдиному реєстрі судових рішень ухвали від 14.06.18р. №760/15272/18 та не виявлення транспортних (залізничних) та супроводжувальних документів, підтверджуючих переміщення товару від постачальників ТОВ «Азовконтракт» та ТОВ «ТД «Азовконтракт» до покупця - ТОВ «Астар Оіл».

Зокрема, ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 14.06.18р. по справі №760/15272/18, вирішувалось питання на стадії досудового слідства у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000019 про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується за клопотанням слідчого/прокурора на підставі Ухвали слідчого судді. Ухвала слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів є вирішенням суто процесуального питання на стадії досудового слідства кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, прийнята на стадії досудового слідства, не відноситься до документів, які звільняють відповідача від доказування, передбачених ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Будь-яка діяльність контрагентів (включаючи відносини з іншими контрагентами) не впливають на результати діяльності платника податків і не можуть бути підставою для притягнення його до відповідальності, оскільки згідно зі ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Крім того, означена ухвала Солом'янського районного суду міста Києва від 14.06.18р. по справі №760/15272/18 не стосується ані ТОВ «Азовконтракт» та ТОВ «Торговий дім «Азовконтракт» ані їх посадових осіб.

Реальність здійснення операцій позивача з ТОВ «Азовконтракт» та ТОВ «Торговий дім «Азовконтракт» з постачання мінеральних добрив підтверджується належним чином оформленими первинними документами, підтверджуючими передачу мінеральних добрив, які містять всі необхідні реквізити, визначені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Матеріали справи містять документи, підтверджуючі переміщення товару від постачальників (ТОВ «Азовконтракт», ТОВ «ТД «Азовконтракт») до позивача. В разі коли умови поставки товару, узгоджені між позивачем та ТОВ «Азовконтракт», ТОВ «ТД «Азовконтракт», передбачали транспортування товару за рахунок ТОВ «АСТАР ОІЛ», перевезення товару підтверджено товарно-транспортними накладними, договорами на транспортно-експедиторські послуги з первинними документами до них.

Товар, що був отриманий у ТОВ "Азовконтракт", згідно Договору поставки № 84/2016 від 25.04.2016р., був оприбуткований на баланс позивача за дебетом рахунка 281 "Товари на складі" у кореспонденції з кредитом рахунка 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", за вартістю, зазначеною у прибуткових накладних; податковий кредит з ПДВ по дебету рахунку 644 "Податковий кредит" у кореспонденції з кредитом рахунка 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками".

Товар, що був отриманий у ТОВ «Торговий дім «Азовконтракт», згідно Договору поставки № ТД26/2016 від 11.10.2016р., був оприбуткований на баланс позивача за дебетом рахунка 281 "Товари на складі" у кореспонденції з кредитом рахунка 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", за вартістю, зазначеною у прибуткових накладних; податковий кредит з ПДВ по дебету рахунку 644 "Податковий кредит" у кореспонденції з кредитом рахунка 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками".

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «АСТАР ОІЛ» протягом перевіряємого періоду не було кінцевим споживачем придбаних мінеральних добрив, а здійснювало подальший продаж мінеральних добрив, приданих у ТОВ «Азовконтракт», ТОВ «ТД «Азовконтракт», що додатково підтверджує товарність проведених позивачем операцій. Реалізацію товарів кінцевому покупцю, на підставі видаткових документів, у бухгалтерскому обліку позивача було відображено по дебету рахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" у кореспонденції з кредитом рахунка 702 "Дохід від реалізації товарів"; податкове зобов`язання з ПДВ по дебету рахунка 702 "Дохід від реалізації товарів" у кореспонденції з кредитом рахунка 643 "Податкові зобов`язання". Та одночасно було відбражено списання товарів зі складу: дебет рахунку 902 "Собівартість реалізованих товарів" у кореспонденції з кредитом рахунка 281 "Товари на складі". Списання на фінансовий результат доходу від реалізації товару позивачем: дебет рахунку 702 "Дохід від реалізації товарів" у кореспонденції з кредитом рахунка 791 "Результат операційної діяльності".

Щодо господарських відносин позивача з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, до основних видів діяльності позивача відноситься «Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами» (код КВЕД 46.71) та «Оптова торгівля хімічними продуктами» (код КВЕД 46.75).

Протягом перевіряємого періоду ТОВ «АСТАР ОІЛ» мало господарські відносини з ФОП ОСОБА_3 на підставі договору про надання посередницьких послуг у торгівлі №ПП-001 від 18.05.2015р. (а.с.130-131, т.1). Предмет посередницьких послуг, що надавались ФОП ОСОБА_3 позивачу полягав в здійсненні аналізу існуючого на ринку певної категорії товару попиту та пропозиції, здійсненні пошуку клієнтів по продажу товару позивача; представництво інтересів замовника перед фізичними та юридичними особами, ведення переговорів.

Виконання ФОП ОСОБА_3 послуг за договором №ПП-001 від 18.05.15р. підтверджується належним чином оформленими актами прийому-передачі виконаних послуг, які мають всі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». В актах прийому-передачі виконаних послуг розкрито зміст господарських операцій, які здійснювались в рамках договору №ПП-001 від 18.05.15р., зазначено з якими саме контрагентами ФОП ОСОБА_3. проводились переговори з метою продажу товару; зазначено контрагентів ТОВ «АСТАР ОІЛ», супроводження операцій з якими здійснювалось ФОП ОСОБА_3 (а.с.132-173, т.1).

Крім того, матеріали справи містять копії договорів поставки товару, укладені між позивачем та контрагентами-покупцями за участі ФОП ОСОБА_3 на підставі договору №ПП-001 від 18.05.15р. про надання посередницьких послуг у торгівлі. Зазначені документи доводять факт отримання позивачем від ФОП ОСОБА_3 зазначених в актах послуг.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_3 за період взаємовідносин з позивачем була зареєстрована платником єдиного податку 3 групи, вид діяльності 46.19 КВЕД 2010 - «Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту».

Витрати на посередницькі послуги у торгівлі, отримані позивачем від ФОП ОСОБА_3, згідно Договору про надання посередницьких послуг у торгівлі ПП-001 від 18.05.2015р. відображалися позивачем в бухгалтерському обліку по дебету рахунку 93 "Витрати на збут" у кореспонденції з кредитом рахунка 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", на підставі Актів прийому-передачі виконаних послуг.

Наявність у ТОВ «АСТАР ОІЛ» трудових відносин з 2 менеджерами в оптовій торгівлі, не виключає можливості залучення для виконання окремих робіт, надання послуг інших суб'єктів господарювання, що відповідає ст. 6 Господарського кодексу України.

Крім того, обґрунтовуючи правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень, відповідач у відзиві на позов зазначає, що до складу витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування включено витрати до рядку 2180 «Інші операційні витрати» згідно даних бухгалтерського обліку по субрахунку 93 «Витрати на збут» у розмірі 969912,39 грн., як вартість послуг на транспортування товару. В той час, згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «АСТАР ОІЛ» наданих до перевірки встановлено, що окремого субрахунку обліку транспортно-заготівельних витрат на підприємстві не ведеться. Суми транспортно-заготівельних витрат включаються одразу до складу рахунку 93 «Витрати на збут» без будь-якого розподілення, що не відповідає ні П(С)БУ, ні обліковій політиці підприємства.

П.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності встановлені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 20.10.99р. №246 (далі за текстом - ПСБУ9).

П. 9 ПСБУ 9 передбачено, що первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат:

- суми, що сплачується згідно з договором постачальнику (продавцю) за вирахуванням непрямих податків;

- суми ввізного мита;

- суми непрямих податків у зв'язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі;

- транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Сума транспортно-заготівельних витрат, що узагальнюється на окремому субрахунку рахунків обліку запасів, щомісячно розподіляється між сумою залишку запасів на кінець звітного місяця і сумою запасів, що вибули (використані, реалізовані, безоплатно передані тощо) за звітний місяць. Сума транспортно-заготівельних витрат, яка відноситься до запасів, що вибули, визначається як добуток середнього відсотка транспортно-заготівельних витрат і вартості запасів, що вибули, з відображенням її на тих самих рахунках обліку, у кореспонденції з якими відображено вибуття цих запасів. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат визначається діленням суми залишків транспортно-заготівельних витрат на початок звітного місяця і транспортно-заготівельних витрат за звітний місяць на суму залишку запасів на початок місяця і запасів, що надійшли за звітний місяць.

- інші витрати, які безпосередньо пов'язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях. До таких витрат, зокрема, належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати підприємства/установи на доопрацювання і підвищення якісно технічних характеристик запасів.

Відповідно до п.1.4 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10.01.07р. №2, з метою організації бухгалтерського обліку запасів розпорядчим документом, затвердженим уповноваженим органом визначаються порядок обліку (ідентифіковано чи загалом) транспортно-заготівельних витрат, застосування окремого субрахунку обліку транспортно-заготівельних витрат.

П.2.4 Методичних рекомендацій щодо облікової політики підприємства, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 27.06.13р. №635, передбачено, що включення транспортно-заготівельних витрат до первісної вартості конкретних найменувань, груп, видів запасів при їх оприбуткуванні доцільно здійснювати у разі, якщо можна достовірно визначити суми таких витрат, які безпосередньо відносяться до придбаних запасів. Аналогічне положення міститься і в п.5.5 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10.01.07р. №2.

Відповідно до Наказу №2015/04/28 від 28.04.15р., позивач відповідно до п.2.4 Методичних рекомендацій щодо облікової політики підприємства, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 27.06.13р. №635 вирішив: «відносити повну вартість транспортно-заготівельних витрат при придбанні запасів безпосередньо до первісної вартості таких запасів при їх оприбуткуванні, в разі можливості достовірно визначити відношення сум транспортно-заготівельних витрат до придбаних запасів».

Матеріалами справи підтверджено можливості визначити відношення понесених позивачем транспортно-заготівельних витрат до придбання певного товару.

Витрати на транспортування товарів кінцевому покупцю відображалися позивачем в обліку на рахунку 93 "Витрати на збут", що відповідає обліковій політиці позивача. Отримання акта наданих транспортних послуг у бухгалтерському обліку відображалося позивачем по дебету рахунку 93 "Витрати на збут" у кореспонденції з кредитом рахунка 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками". Якщо транспортні послуги здійюснювались платником ПДВ, то був відображений податковий кредит з ПДВ по дебету рахунку 644 "Податковий кредит" у кореспонденції з кредитом рахунка 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками".

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 243, 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТАР ОІЛ" (пров. Байкальський, б.2, 4 поверх, кімн. 4, м. Харків, 61001, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення форми "П" № 1 від 10 жовтня 2018 р. про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю "АСТАР ОІЛ" суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 161468, 00 грн. (сто шістдесят одна тисяча чотириста шістдесят вісім гривень).

Cкасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р"№ 1 від 10 жовтня 2018 р. про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "АСТАР ОІЛ" суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 1460961, 25 грн. (один мільйон чотириста шістдесят тисяч дев'ятсот шістдесят одна гривня 25 копійок), в тому числі за податковими зобов'язаннями 1170052, 00 грн. (один мільйон сто сімдесят тисяч п'ятдесят дві гривні) та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 290909, 25 грн. (двісті дев'яносто тисяч дев'ятсот дев'ять гривень 25 копійок).

Cкасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р"№ 1 від 10 жовтня 2018 р. про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "АСТАР ОІЛ" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1350550, 00 грн. (один мільйон триста п'ятдесят тисяч п'ятсот п'ятдесят гривень), в тому числі за податковими зобов'язаннями 1080440, 00 грн. (один мільйон вісімдесят тисяч чотириста сорок гривень) та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 270110, 00 грн. (двісті сімдесят тисяч сто десять гривень).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТАР ОІЛ" (пров. Байкальський, б.2, 4 поверх, кімн. 4, м. Харків, 61001, ) сплачену суму судового збору в розмірі 19210, 00 грн. (дев'ятнадцять тисяч двісті десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21 березня 2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.