Справа № 440/988/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

25 березня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/988/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Гіглава О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання дій незаконними та визнання акта недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про:

- визнання незаконними дій голови Ставківської сільської ради народних депутатів Кріпак О.В. при видачі ОСОБА_3 Державного акта на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1 від 08.05.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2;

- визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1 від 08.05.2002, виданого головою Ставківської сільської ради народних депутатів Кріпак О.В. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписом частини другої цієї статті суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

В ході з'ясування питань чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, судом встановлено наступне.

З матеріалів позовної заяви слідує, що 08.05.2002 головою Ставківської сільської ради народних депутатів Кріпак О.В. на ім'я ОСОБА_3 видано Державний акт на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1 від 08.05.2002, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2.

Згідно вказаного акта в приватну власність ОСОБА_3 передано земельну ділянку площею 9,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом, яка розташована на території Ставківської сільської ради.

26.10.2017 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_3 від 27.10.2017.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що являється єдиним спадкоємцем свого племінника ОСОБА_3, однак не має змоги оформити спадщину за законом, оскільки згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.09.2018 №361/106-18 у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку площею 9,18 га, що розташована на території Ставківської сільської ради та належала на праві приватної власності ОСОБА_3 згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1 від 08.05.2002.

Відтак, позивач звернулася до суду з даним позовом про скасування виданого на ім'я ОСОБА_3 Державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1 від 08.05.2002 як такого, що виданий з порушеннями норм чинного законодавства, а саме, на неіснуючу земельну ділянку та за відсутності розробленої на земельну ділянку проектної документації.

Отже, виникнення спірних правовідносин позивач пов'язує з порушенням її права на спадщину, з огляду на видачу ОСОБА_3 Державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1 від 08.05.2002 з порушеннями норм чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням пункту 2 частини першої статті 4 цього ж Кодексу публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

В спірному випадку зміст позовних вимог позивача стосується питання успадкування позивачем за померлим ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, передану йому у приватну власність згідно спірного Державного акта на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1 від 08.05.2002, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права.

Аналіз зазначених обставин дає суду підстави вважати, що спір за позовом ОСОБА_1 не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів останньої у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту її приватних інтересів.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні по справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

З огляду на наведене та ураховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також захисту приватного права позивача.

Слід зазначити, що такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 23 січня 2019 року у справі №815/8551/13-а.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 242, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання дій незаконними та визнання акта недійсним.

Роз'яснити позивачу право на звернення з цим позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя О.В. Гіглава