Справа № 160/791/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2019 року Справа № 160/791/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -
- визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині не видалення із системи автоматизованого обліку Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України наявної в ній інформації про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 КК України (у редакції 1960 року), кримінальна справа № 563308 - протиправною;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області видалити із системи автоматизованого обліку Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України наявної в ній інформації про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 Кримінального кодексу України (у редакції 1960 року), кримінальна справа № 563308.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до довідки Департаменту інформаційних технологій МВС України серія ІАА № 0857513 позивач притягується до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 КК України (у редакції 1960 року), кримінальна справа № 563308. З метою внесення змін до довідки про відсутність (наявність) судимості позивачем здійснювались запити щодо результатів розгляду кримінальної справи № 563308. Криворізьким відділом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надано відповідь від 03.01.2019 року, згідно якої встановлено, що кримінальна справа № 563308, порушена за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 КК України (у редакції 1960 року) 09.11.1998 року направлена до суду з обвинувальним висновком відносно ОСОБА_6. Відомостей щодо направлення кримінальної справи № 563308 до суду з обвинувальним висновком відносно ОСОБА_5 немає. По кримінальній справі № 563308 була винесена постанова про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5 В свою чергу, Саксаганським районним судом на запити про видачу завіреної належним чином копії постанови про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5 надає довідки про те, що неможливо видати завірену копію постанови у звязку з тим, що кримінальна справа № 1-65/99 у відношенні ОСОБА_6 була знищена після закінчення строків зберігання. Посилаючись на наявність у відповідача відповідних повноважень з внесення змін до даних облікових документів, позивач звернувся за захистом порушених прав з даним позовом.
Ухвалою суду від 14.02.2019 року відкрито провадження у справі, та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Копія ухвали разом із позовом та додатками до нього направлена відповідачу засобами поштового зв'язку.
На виконання вимог ухвали суду відповідачем 06.03.2019 року надано відзив на позов, в якому останній просив суд відмовити у задоволені позову. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що інформація, вказана у довідці серія ІАА № 0857513 з приводу наявності повідомлення про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 Кримінального кодексу України (у редакції 1960 року), кримінальна справа № 563308, не була відкоригована, а занесена до інформаційної бази автоматично на підставі постанови про притягнення як обвинуваченого. З урахуванням відсутності рішення про закриття кримінального провадження № 0857513, внесення до інформаційної бази змін - виключення інформації про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 Кримінального кодексу України (у редакції 1960 року), кримінальна справа № 563308, є безпідставним. Вказує, що Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області не налідено повноваженнями самостійно вносити зміни в облікові документи або їх вилучати.
Представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у позові.
Представник відповідача вимоги позову не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи доводами, наведеними у відзиві.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши доводи позову та відзиви проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:
Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до паспорту АЕ 270286, є громадянином України.
Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_5 було видано довідку серії ІАА № 0857513.
Судом встановлено, що відповідно до довідки Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, за обліками МВС громадянин України ОСОБА_5 станом на 21.09.2018 року є особою, яка з 1998 року Саксаганським РВВС м.Кривого Рогу в Дніпропетровській області притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 Кримінального кодексу України (у редакції 1960 року), кримінальна справа № 563308. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили.
01.01.2019 року Криворізьким відділом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області листом № 48/8-2-141-0 повідомлено позивача, що згідно інформаційних обліків Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальна справа № 563306 порушена за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 Кримінального кодексу України (у редакції 1960 року), 09 листопада 1998 року направлена до суду з обвинувальним висновком відносно ОСОБА_6. Відомостей щодо направлення кримінальної справи № 563308 до суду з обвинувальним висновком відносно ОСОБА_5 немає.
Згідно довідки Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 08.01.2019 року № 01-25/1/2019, за алфавітними показчиками кримінальних справ за 1996-2000 роки кримінальна справа у відношенні ОСОБА_5 не значиться.
Довідкою від 10.01.2019 року за № 01-25/3/2019 Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу повідомлено ОСОБА_5 про неможливість завірення копії постанови від 05.11.1998 року, у звязку з тим, що кримінальна справа № 1-65/99 у відношенні ОСОБА_7 була знищена після закінчення строків зберігання згідно переліку судових справ і документів, що утворюють діяльність суду від 03 березня 2010 року.
По суті спірних правовідносин та враховуючи вищевикладені обставини, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 11 Закону України від 02.10.1992 № 2657-XII «Про інформацію» (далі ОСОБА_8 України № 2657-XII) кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає ОСОБА_8 України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - ОСОБА_8 України № 2939-VI).
Згідно статті першої Закону № 2939-VI цей закон регулює правові відносини, пов'язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв'язку з обробкою персональних даних.
ОСОБА_8 поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.
Згідно статті 5 наведеного Закону об'єктами захисту є персональні дані.
Частиною 2 статті 6 Закону № 2939-VI визначено, що персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби, визначеної метою їх обробки.
Пунктом 6 частини 2 статті 8 цього ж Закону передбачено, що суб'єкт персональних даних має право пред'являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.
Згідно частини першої статті 12 Закону збирання персональних даних є складовою процесу їх обробки, що передбачає дії з підбору чи впорядкування відомостей про фізичну особу.
Статтею 15 Закону № 2939-VI визначено, що персональні дані видаляються або знищуються в порядку, встановленому відповідно до вимог закону.
Персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: 1) закінчення строку зберігання даних, визначеного згодою суб'єкта персональних даних на обробку цих даних або законом; 2) припинення правовідносин між суб'єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником бази, якщо інше не передбачено законом; 3) видання відповідного припису Уповноваженого або визначених ним посадових осіб секретаріату Уповноваженого; 4) набрання законної сили рішенням суду щодо видалення або знищення персональних даних. Персональні дані, зібрані з порушенням вимог цього Закону, підлягають видаленню або знищенню у встановленому законодавством порядку.
Персональні дані, зібрані під час виконання завдань оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності, боротьби з тероризмом, видаляються або знищуються відповідно до вимог закону.
Таким чином, згідно вищенаведених норм Закону персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби.
Частиною першою статті 8 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі ОСОБА_8 України № 580-VIII) визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення та формування інформаційних ресурсів передбачено ст. 25, 26 Законом № 580-VIII.
Пунктом першим частини другої статті 25 цього ж Закону визначено, що в рамках інформаційно-аналітичної діяльності поліція формує бази даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.
Частина друга статті 25 Закону №580-VIII регламентує, що поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.
Пунктом 2 частини першої статті 26 вказаного Закону визначено, що поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.
Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 580-VIII поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов'язаних з обробкою інформації.
Частиною 3 статті 7 Закону № 580-VIII встановлено, що здійснення заходів, що обмежують права і свободи, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.
Порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України визначено Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання покарань № 823/188 від 23.08.2002 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 9 вересня 2002 року № 738/7026 (далі - Інструкція).
Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.
Таким чином, вказана Інструкція застосовується в діяльності органів Національної поліції.
Відповідно до підпункту 9.9 пункту 9 Інструкції інформацію про судимість (несудимість) за особистими зверненнями громадян надають територіальні УОІ-ВОІ за місцем останнього постійного мешкання цих громадян з урахуванням вимог статей 5, 89, 108 КК України. Довідка надається на бланку встановленого зразка за підписом керівника та засвідчується печаткою підрозділу з її обов'язковою реєстрацією.
Згідно з пунктом 2.1 Інструкції, об'єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.
На підставі викладеного, оскільки на Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області не покладено безумовний обовязок із внесення до системи автоматизованого обліку Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України змін, виключення відомостей, також враховуючи, що ОСОБА_5 із відповідною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області не звертався, суд робить висновок про відсутність протиправної бездіяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині не видалення із системи автоматизованого обліку Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України наявної в ній інформації про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 КК України (у редакції 1960 року), кримінальна справа № 563308.
З приводу посилань позивача на те, що до довідки про відсутність (наявність) судимості може включатися виключно інформація щодо судимостей особи, що підтверджені відповідними судовими рішеннями, які набули законної сили, суд зазначає таке.
Згідно з підпунктом «в» пункту 11.1 Інструкції, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок.
Знімаються з обліку облікові документи за терміном зберігання після відбування покарання.
Отже, всі процесуальні дії, що стосуються розслідування кримінальних справ, які приймаються посадовими особами, обліковуються УІПКП « 102» ГУНП на підставі наданих процесуальних рішень.
Суд зазначає, що персонально-довідковий облік є частиною єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, тобто, володільцем цього обліку є МВС України, а управління інформаційно-аналітичної підтримки Управління відповідно до статті 25 Закону № 580-VIII є його користувачем.
Відповідно до пункту першого частини 3 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.
Таким чином, надання фізичній особі відомостей про неї не обмежується лише інформацією про відсутність (наявність) судимості у особи, але й передбачає надання іншої інформації, що обробляється в ОДК.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2016 року № 1256 «Про організацію доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України» затверджено Порядок доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.
Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру надання відомостей з інформаційної підсистеми "Оперативно-довідкова картотека" єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, що містить відомості стосовно осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, та осіб, яких засуджено за вчинення кримінального правопорушення, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури.
Пунктом другим Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України визначено, що довідка - документ, який містить відомості з персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України та який залежно від обсягу запитуваної особою інформації може містити відомості про: відсутність (наявність) судимості; притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України.
Порядок вилучення облікових документів передбачений пунктом 11.1 Інструкції.
Так, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються: а) раніше складені облікові документи у разі їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку; б) алфавітні картки на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, до яких не застосовувався запобіжний захід у вигляді взяття під варту, при заміні цих карток на арештантські або картки з рішенням суду; в) облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок; г) облікові документи, що підлягають вилученню у зв'язку із закінченням строку їх зберігання відповідно до п.10 Інструкції.
Як встановлено судом, Саксаганським РВВС м.Кривого Рогу в Дніпропетровській області була порушена кримінальна справа № 563306 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 Кримінального кодексу України (у редакції 1960 року), яка 09 листопада 1998 року направлена до суду з обвинувальним висновком.
У довідці міститься інформація, що ОСОБА_5 станом на 21.09.2018 року є особою, яка з 1998 року Саксаганським РВВС м.Кривого Рогу в Дніпропетровській області притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 118 Кримінального кодексу України (у редакції 1960 року), кримінальна справа № 563308.
Суд зазначає, що пунктом 4 глави 6 розділу 2 Порядку внесення відомостей до ЄДР визначеного Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом ГПУ від 06.04.2016 року № 139 визначено, що при внесенні інформації про кримінальні правопорушення минулих років, у яких встановлено особу правопорушника, одночасно відображаються відомості щодо його затримання, порушення кримінальної справи стосовно нього, пред'явлення обвинувачення за нормами КПК України (у редакції 1960 року), оголошення розшуку тощо.
Враховуючи викладене, Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України надано ОСОБА_5 повну інформацію щодо нього та його персональних даних, що обробляються в ОДК, без вибіркового принципу надання чи не надання певної частини інформації.
Разом з тим, суд зауважує, що Інструкцією отримання документів, що є підставою постанови або зняття з обліку інформації про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, безпосередньо від громадян не передбачено.
Тому у випадках, коли громадяни надають документи щодо рішень, прийнятих у кримінальних справах, провадженнях, в обовязковому порядку здійснюється перевірка їх достовірності.
Також при прийнятті рішення судом враховано, що спірні правовідносини щодо виключення з інформаційних баз запису про притягнення особи до кримінальної відповідальності повязані з винесенням остаточного судового рішення у кримінальній справі, від якого і будуть відраховуватися відповідні строки зберігання цих даних.
Так, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 16.09.2015 року у справі № 21-1666а15, правовідносини, які мають місце під час розгляду заяв про злочин, за своєю природою є кримінально-процесуальними, тому перевірки скарг на рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень має відбуватись у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі.
В той же час, правовідносини в цій справі є відмінними від обставин, яким давав оцінку Верховний Суд України у вказаній вище постанові.
З огляду на це, враховуючи інше законодавство, яким врегульовано правовідносини, що виникли у нинішній справі, зокрема, про захист персональних даних особи, про збір та облік інформації про особу, суд вважає, що ця справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, позов ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 90, 139, 242-243, 245-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1