Справа № 1640/3456/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 р.Справа № 1640/3456/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, повний текст складено 01.11.18 року по справі № 1640/3456/18

за позовом ОСОБА_1

до Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі по тексту Лохвицьке ОУПФУ Полтавської області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати дії Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії - протиправними,

- зобов`язати Лохвицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня подання заяви до Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року позов ОСОБА_1 до Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №137 від 25 липня 2018 року "Про відмову ОСОБА_1 " в призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Лохвицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку на вісім років згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі заяви про призначення пенсії від 19 липня 2018 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, вказав на те, що позивачем при зверненні до управління із заявою про призначення пенсії як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не були надані первинні документи про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбачені чинним законодавством. Зазначив, що в наданих ОСОБА_1 копіях відомостей про заробітну плату Лохвицького АТП №15342 за 1987 рік також відсутні дані, що підтверджують нарахування заробітної плати за період роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження. Таким чином, вважає, що у спірних правовідносинах пенсійний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, на підставі яких позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, з викладених підстав, вважає правомірними висновки суду першої інстанції. Вказав на те, що має право на призначення пенсії за віком, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Посилаючись на викладені доводи, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 311 КАС України справа роглядається за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Полтавською обласною державною адміністрацією 27 січня 1999 року (а.с.10).

19 липня 2018 року позивач звернувся до Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 22).

Листом від 25 липня 2018 року № 1624/04 позивача повідомлено, що управління винесено рішення від 25 липня 2018 року № 137, яким ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на десять років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відмовлено (а.с. 35-36).

Не погодившись з діями відповідача та вважаючи за необхідне зобов`язати його призначити позивачу пенсію за віком, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня подання заяви, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Лохвицького ОУПФУ Полтавської області щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, суд першої інстанції виходив з того, що вчинення дій суб`єктом владних повноважень є процесом реалізації наданих законом функцій суб`єкту владних повноважень, що не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення пенсійного органу №137 від 25 липня 2018 року "Про відмову ОСОБА_1 " в призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зобов`язання Лохвицьке ОУПФУ Полтавської області призначити позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку на вісім років згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі заяви про призначення пенсії від 19 липня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, захистивши права позивача у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 вказаного Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частина 1 статті 9 цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника .

Частиною 1 статті 26 цього Закону встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, крім іншого, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 55 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон N 796-XII). Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, - передбачено зменшення віку на 8 років.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Законом №796-ХІІ).

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до ст. 65 вказаного Закону, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановленими цим законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою Міністрів АРК, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Відповідно до пункту 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 року - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Згідно із пунктом 5 Порядку №51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.

В пункті 10 Порядку №51 уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Аналогічна позиція викладена Верховним судом у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 547/312/17 (№К/9901/1488/17).

Згідно з підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, /у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин/ до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Аналізуючи наведену норму, колегія суддів вказує на те, що зазначений перелік первинних документів є примірним та обставини, з якими стаття 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пов`язує призначення пенсії за віком на пільгових умовах, можуть бути підтверджені будь-якими документами, що міститимуть достовірні відомості щодо цих обставин.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року № 21-1048во06 та від 4 вересня 2015 року № 690/23/15-а.

Судом встановлено, що на підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та періоду роботи у зоні відчуження позивачем до заяви про призначення пенсії за віком додавалися копії наступних документів: 1) посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії серії НОМЕР_1 ; 2) довідки Лохвицького АТП 15342 від 25 серпня 1993 року № 25, відповідно до якого підтверджено факт роботи в населених пунктах м. Чорнобиль Прип`ять зони відчуження з 02 червня по 02 липня 1987 року; 3) перепустки № 014458 на право в`їзду у закриту зону; 4) трудової книжки НОМЕР_2 ; 5) диплому НОМЕР_3 ; військового білету серії НОМЕР_4 ; 6) довідки ПАТ "Автотранспортне підприємство 15342" від 19 червня 2017 року № 37 стосовно організаційних перетворень підприємства; 7) довідки ПАТ "Автотранспортне підприємство 15342" від 19 червня 2017 року № 38 стосовно роботи позивача водієм у вказаному підприємстві у період з 04 березня 1987 року по 10 серпня 1987 року; 8) довідки Лохвицького АТП 15342 від 06 травня 1991 року № 51 стосовно роботи позивача водієм у вказаному підприємстві у період з 04 березня 1987 року по 10 серпня 1987 року (а.с. 25-34).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказані документи, подані позивачем разом із заявою про призначення пенсії у своїй сукупності дозволяють ідентифікувати особу позивача та визначити період його роботи у зоні відчуження.

Крім того, дійсність посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії серії НОМЕР_1 , виданого позивачеві під сумнів пенсійним органом не ставиться.

З огляду на зазначене, колегія суддів вказує на те, що подані позивачем до органу пенсійного фонду документи підтверджують його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та період роботи у зоні відчуження з 02 червня по 02 липня 1987 року.

Також, матеріалами справи підтверджено, що позивач, 17.05.1966 року народження, досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та має необхідний страховий стаж, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_5 та трудовою книжкою позивача НОМЕР_2 , а також відповідачем не заперечується.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Пунктами 1.6 та 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.6); днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (пункт 1.7).

Судом встановлено, що із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся до органу пенсійного фонду 19 липня 2018 року, тому, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що саме з цієї дати право позивача на призначення пенсії підлягає відновленню.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо суперечливість наданих позивачем доказів його перебування в зоні відчуження, як на підставу для відмови у призначенні його пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки відповідач відхилив документи навіть не скориставшись своїм правом на перевірку достовірності поданих позивачем документів і зазначених в них даних.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач як орган, що призначає пенсії, має право відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі, зокрема, за наявності розбіжностей у документах.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що пенсійний орган позбавив позивача права на пільгове зменшення пенсійного віку як особи, яка в установленому законом порядку набула статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та працювала у визначений законом період, тим самим позбавив позивача права на належний соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України, без дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Ч.5 ст. 242 КАС України встановлює, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду справи обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повного захисту прав позивача у спірних правовідносинах, та необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №137 від 25 липня 2018 року "Про відмову ОСОБА_1 " в призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язати Лохвицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку на вісім років згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі заяви про призначення пенсії від 19 липня 2018 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вказує на обґрунтованість зазначеної частини позовних вимог та погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність їх задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року по справі № 1640/3456/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 22.03.2019 року