Справа № 813/1052/15
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2019 року

м. Київ

справа №813/1052/15

адміністративне провадження №К/9901/8368/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 (суддя - Брильовський Р.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 (судді - Улицький В.З, Гулид Р.М., Кузьмич С.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрон-буд" (далі - ТОВ "Електрон-буд") до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ОДПІ) про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки та визнання протиправними дій щодо проведення перевірки,

У С Т А Н О В И В:

ТОВ "Електрон-буд" звернулося до суду з адміністративним позовом до ОДПІ, у якому просило: визнати протиправним та скасувати наказ ОДПІ від 15.12.2014 № 70 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки" (далі - наказ N 70); визнати протиправними дії ОДПІ щодо проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Електрон-буд" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій із ТОВ "Сантехресурс" за липень-серпень 2014 року, із ТОВ "Грант Буд" за липень-серпень 2014 року, із ТОВ "Катрейдімпекс" за липень 2014 року, із ТзДВ "Гал-Кат" за серпень 2014 року та ТОВ "Інвейс-Трейд-Груп" за серпень-вересень 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправність проведення документальної позапланової невиїзної перевірки через відсутність підстав для її призначення та проведення і недотримання контролюючим органом вимог статей 78, 79 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що полягало у несвоєчасному повідомленні платника податків про дату та місце проведення перевірки - наказ N 70 та повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариство отримало вже після проведення перевірки.

Суди встановили, що 15.12.2014, керуючись підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 20, підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 ПК України, у зв'язку з наданням ТОВ "Електрон-буд" пояснень та їх документальне підтвердження на письмові запити ОДПІ щодо взаємовідносин із ТОВ "Сантехресурс", ТОВ "Грант Буд", ТОВ "Аксон Груп" за липень-серпень 2014 року, ТОВ "Катрейдімпекс" - за липень 2014 року, ТзДВ "Гал-Кат", ТОВ "Інвейс-Трейд-Груп" - серпень - вересень 2014 року, ОДПІ видала наказ N 70 та повідомлення на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з 16.12.2014. З наказом № 70 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення платник податку (ТОВ "Електрон-буд") був ознайомлений після її початку - направлене СДПІ повідомлення про проведення такої перевірки 16.12.2014 було отримано позивачем 20.02.2015. Крім того, у повідомленні про проведення вищезазначеної перевірки неправильно зазначено дату та номер наказу та місце проведення перевірки - у повідомленні зазначено, що перевірка буде проводитися по вул. Драгоманова, 22 в м. Ковель, а акті перевірки зазначено, що перевірка проводилася по вул.С.Бандери, 5 у м. Ковель.

Суди також встановили, що відповідач на адресу позивача скерував запити від 11.08.2014 № 5108/03-06-15.1/12, від 17.09.2014 №5641/03-06-15-1-12, від 15.08.2014 № 5144/03-06-15.1-12, від 05.09.2014 №5298/03-06-15.1-12 щодо здійснення взаємовідносин із ТОВ "Сантехресурс", ТОВ "Інвест-Трейд-Групп", ТОВ "Катрейдімпекс", ТзДВ "Гал-Кат", ТзДВ "Гал-Транс", ТОВ "Грант Буд", ТОВ "Нокстайл", ТОВ "Аскон Груп" та інші. При цьому у жодному з цих запитів податковий орган не вказує на будь-які можливі порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, як того вимагає підпункт 78.1.1 ПК України. У вказаних запитах лише зазначено, що запитувана інформація необхідна для перевірки відображення показників у податкових деклараціях за відповідні періоди.

Товариство в установлений строк надало пояснення щодо суті господарський операцій із зазначеними контрагентам та необхідні документи (договори, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, розхідні накладні, оборотно-сальдові відомості, акти наданих послуг, реєстри платіжних доручень тощо).

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 31.03.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015, адміністративний позов задовольнив: визнати протиправним та скасувати наказ ОДПІ № 70; визнав протиправними дії ОДПІ щодо проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Електрон-буд" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій із ТОВ "Сантехресурс" за липень-серпень 2014 року, із ТОВ "Грант Буд" за липень-серпень 2014 року, із ТОВ "Катрейдімпекс" за липень 2014 року, із ТзДВ "Гал-Кат" за серпень 2014 року та ТОВ "Інвейс-Трейд-Груп" за серпень-вересень 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що контролюючим органом не було дотримано умови та порядку прийняття рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, відповідно, з огляду на відсутність у контролюючого органу підстав для проведення такої перевірки.

ОДПІ подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким позивачу у задоволені позову відмовити.

Доводи скаржника обґрунтовані посиланням на те, що підставою для прийняття наказу про проведення перевірки стало неповне надання товариством документів на письмовий запит контролюючого органу. Також відповідач з посилання на правову позицію Вищого адміністративного суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зазначив, що податковий орган реалізував свою компетенцію на проведення перевірки і наказ вичерпав свою дію внаслідок того, що перевірка вже проведена.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 26.06.2015 № К/800/28733/15 відкрив касаційне провадження у цій справі.

Позивач не реалізував своє процесуальне право щодо подання відзиву на касаційну скаргу відповідача.

Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2106 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 11.03.2019 прийняв касаційну скаргу позивача до провадження та призначив справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи позивача, заперечення відповідача та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктами 79.1 та 79.2 статті 79 ПК України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

У свою чергу, перелік випадків, у яких податковий орган має право проводити документальну позапланову перевірку, передбачений пунктом 78.1 ПК України.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді.

У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Слід звернути увагу на те, що внесені подальші зміни до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК були направлені на гарантування дотримання прав платників податків, звуження підстав для проведення перевірки, усунення можливості зловживання правом на перевірку. Його нинішня редакція свідчить, що перевірка може проводитись у випадку, коли отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якими визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 73.3 статті 73 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Пунктом 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

З огляду на те, що фактичною підставою для прийняття наказу N 70 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Електрон-буд" податковий орган визначив ненадання пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, тоді як така відповідь була надана позивачем у визначений законодавством строк, а відповідач не навів обґрунтування щодо недоліків пояснень товариства та їх документальне обґрунтування, надані на запит ОДПІ, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що підстав для проведення такої перевірки відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України у податкового органу не було.

Також правовий аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Крім того, незважаючи на положення пункту 79.3 статті 79 ПК України про необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з положення підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 цього Кодексу.

З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб саме до початку її проведення.

Отже, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо проведення невиїзної документальної перевірки.

Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 27.01.2015 справа № 21-425а14, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно з цим висновком лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, встановлених ПК України, може бути належною підставою для видання наказу про проведення перевірки. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Як суди встановили, товариство проінформовано про проведення перевірки вже після її проведення. Вказані обставини не спростовані контролюючим органом.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, чинного на час розгляду і вирішення справи) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 349, статті 350, частинами 1, 5 статті 355, статтями 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду