Справа № 743/109/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/109/19
УХВАЛА

22 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Парінова А.Б., суддів Беспалова О.О., Губської О.А., розглянувши заяву громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_6 про продовження строку затримання, -

ВСТАНОВИВ:

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_6 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу було направлено до суду 15 березня 2019 року.

Приписами ст. 289 КАС України визначено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства.

Положеннями частини 16 вказаної норми встановлено, що апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк із дня їх проголошення.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 25 січня 2019 року та проголошено у відкритому судовому засіданні (у режимі відео конференції), в якому брав участь, безпосередньо - громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_6 та перекладач Рахман Аріфур.

Таким чином, останній день на подання апеляційної скарги 04 лютого 2019 року.

Отже, апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження.

Водночас, позивачем разом із апеляційною скаргою подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2019 року.

В обґрунтування доводів вказаного клопотання апелянт зазначає, що він пропустив строк звернення до апеляційного суду у зв'язку з тим, що рішення суду було виготовлено на українській мові, яку він не розуміє.

Разом з цим, звертав увагу суду, що у Чернігівському ПТПІ відсутній адвокат, а тому зміст вказаного судового рішення йому було роз'яснено лише 07 березня 2019 року, після укладення ним договору про надання правової допомоги з адвокатом.

За наведених обставин, апелянт просить суд визнати строк звернення до апеляційного суду пропущеним з поважних причин та поновити його, прийнявши апеляційну скаргу до розгляду.

Розглянувши вказане клопотання апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає про таке.

Як вже зазначалось, положеннями частини 16 ст. 289 КАС України встановлено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

При цьому, суд звертає увагу, що існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/201 ).

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень не є абсолютним та може обмежуватись встановленими законом процесуальними строками.

Проте, приписами ч. 2 ст. 121 КАС України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій (зокрема, оскарження рішення суду у визначений строк), які повинні бути підтверджені належними доказами.

У свою чергу, колегією суддів встановлено, що викладені апелянтом у заяві про поновлення строку на звернення до суду обставини не є поважними та не пов'язані з дійсними істотними перешкодами для звернення до суду.

Зокрема, суд звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було прийнято та проголошено у відкритому судовому засіданні 25 січня 2019 року. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, розгляд даної справи відбувався за безпосередньою участю апелянта - громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_6, а також перекладача Рахман Аріфура. Разом з цим, у заяві про поновлення строку позивач вказує про те, що оскаржуване рішення суду від 25 січня 2019 року йому було видано одразу.

З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає, що позивач мав реальну можливість ознайомитись зі змістом оскаржуваного рішення, яке викладено на українській мові, яку апелянт не розуміє за допомогою перекладача, який був присутнім у судовому засіданні разом з громадянином Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_6.

Таким чином, доводи апелянта про те, що моментом початку перебігу процесуального строку на звернення до суду з апеляційною скаргою слід вважати 07 березня 2019 року, коли йому було роз'яснено зміст оскаржуваного рішення адвокатом, не приймаються судом до уваги також з огляду на наступне.

Положеннями ст.. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, при визначенні початку перебігу строку на звернення до суду, зокрема, з апеляційною скаргою, суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, як то вказує апелянт у клопотанні на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Колегією суддів встановлено, що у даному випадку, після проголошення судом рішення 25 січня 2019 року позивач за допомогою перекладача повинен був та/або мав реальну можливість вирішити (дізнатись) чи правомірним, на його думку, є рішення суду та чи не було допущено судом порушень матеріального/процесуального права.

Таким чином, вказані апелянтом у заяві доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2019 року є необґрунтованими та не свідчать про поважність причин пропуску апелянтом строку на звернення до суду із даною апеляційною скаргою.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для поновлення пропущеного апелянтом строку на звернення з апеляційної скаргою - відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.289, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви (клопотання) громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2019 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О.Беспалов
О.А. Губська