Справа № 480/4038/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 р.Справа № 480/4038/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - ОСОБА_1, відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 13.12.18 року по справі № 480/4038/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс"

до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області , Державної фіскальної служби України

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шанс" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Шанс") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі по тексту - Чернігівська ОДПІ, перший відповідач), Державної фіскальної служби України (далі по тексту - ДФС України), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, прийнятої судом, просить суд:

- визнати протиправними дії Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2522001 (реєстраційний номер - НОМЕР_1), укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс";

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні, складені товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс": №8 від 23.10.2018, №9 від 24.10.2018, №10 від 25.10.2018, №11 від 26.10.2018, №12 від 29.10.2018, №13 від 30.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 30.10.2018; №1 від 11.08.2018, №2 від 12.08.2018, №3 від 15.08.2018, №4 від 16.08.2018, №1 від 13.09.2018, №2 від 16.09.2018, №3 від 29.09.2018, №14 від 01.10.2018, №15 від 02.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 05.11.2018.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 по справі № 480/4038/18 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" (с. Миколаївське, Роменський район, Сумська область, 42052, ) до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Кирпоноса, 28, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04655, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2522001 (реєстраційний номер - НОМЕР_1), укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс".

Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні, складені товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс": №8 від 23.10.2018, №9 від 24.10.2018, №10 від 25.10.2018, №11 від 26.10.2018, №12 від 29.10.2018, №13 від 30.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 30.10.2018; №1 від 11.08.2018, №2 від 12.08.2018, №3 від 15.08.2018, №4 від 16.08.2018, №1 від 13.09.2018, №2 від 16.09.2018, №3 від 29.09.2018, №14 від 01.10.2018, №15 від 02.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 05.11.2018.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" (с. Миколаївське, Роменський район, Сумська область, 42052, ) за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Кирпоноса, 28, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, ), суму судового збору в розмірі 1 762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" (с. Миколаївське, Роменський район, Сумська область, 42052, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04655, ) суму судового збору в розмірі 1 762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Представник першого та другого відповідачів, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 по справі № 480/4038/18 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що за інформацією оперативних співробітників ГУ ДФС у Чернігівській області, та згідно судових рішень, що набрали законної сили (постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 по справі 825/1728/17, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 по справі № 825/1728/17, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 по справі № 825/836/17), ТОВ "Шанс" за своєю юридичною адресою у Чернігівській області не знаходиться, не здійснює діяльності, а отже, наявні ознаки фіктивності, визначені Господарським кодексом України. Отже, укладений договір про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2522001 є нікчемним правочином, оскільки ТОВ "Шанс" не додержано вимоги ч.1-3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України (а.с. 50-66).

Представник відповідачів у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 по справі № 480/4038/18 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в надісланому до суду письмовому відзиві та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Зазначив, що рішення суду, на які посилається представник відповідачів у відзиві на позовну заяву, стосуються іншого договору про визнання електронних документів, а саме від 01.06.2016 №010620161, а в даній справі розглядається договір від 30.11.2017 №2522001, який має інший зміст та правові підстави для його розірвання. Обставини, встановлені судом у вказаних рішеннях, жодним чином не впливають на розгляд даної справи. Вказав, що ОСОБА_3 є колишнім директором ТОВ «Шанс», на час укладення договору від 30.11.2017 № 2522001 не мав жодного відношення до господарської діяльності ТОВ «Шанс». На момент виникнення спірних відносин та на даний час директором ТОВ "Шанс" є ОСОБА_4 Щодо місцезнаходження ТОВ "Шанс", пояснив, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ "Шанс" є адреса: с. Миколаївське, Роменський район, Сумська область, 42052. Місцезнаходження ТОВ «Шанс» не змінювалось, а твердження відповідачів про відсутність позивача за місцезнаходженням : Чернігівська область, Чернігівський район, с. Мохнатин, вул. Перемоги, 19 є недоречним. Вказав, що Чернігівською ОДПІ зі свого боку добровільно та свідомо укладено із ТОВ «Шанс» договір про визнання електронних документів від 30.11.2017 № 2522001, що підтверджується відповідною квитанцією. З огляду на викладене, вважає помилковими доводи відповідача про нікчемність правочину у вигляді договору про визнання електронних документів з посиланням на недодержання позивачем вимог ч.ч.1-3, 5 ст.203 ЦК України. Крім того, посилається на те, що відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.11.2017 між ТОВ "Шанс" та Чернігівською ОДПІ укладено договір про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2522001 (реєстраційний номер - НОМЕР_1) (далі - Договір) (а.с.12-13).

На виконання вказаного Договору позивачем засобами електронного звязку через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" складено і направлено на реєстрацію наступні податкові накладні: №8 від 23.10.2018, №9 від 24.10.2018, №10 від 25.10.2018, №11 від 26.10.2018, №12 від 29.10.2018, №13 від 30.10.2018; №1 від 11.08.2018, №2 від 12.08.2018, №3 від 15.08.2018, №4 від 16.08.2018, №1 від 13.09.2018, №2 від 16.09.2018, №3 від 29.09.2018, №14 від 01.10.2018, №15 від 02.10.2018 (а.с. 15, 16, 17, 18, 19, 20, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35).

Згідно з квитанціями, які надійшли у відповідь, вказані податкові накладні не було прийнято ДФС України, причина відмови - документ не може бути прийнято - відсутній укладений з платником "31337546" договір про визнання електронних документів, який визначає права та обовязки сторін в процесі електронного документообігу. А також рекомендовано ТОВ "Шанс" надіслати заяву про приєднання до договору.

Не погодившись з діями відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронної звітності від 30.11.2017 №2522001, а також щодо неприйняття податкових накладних, ТОВ «Шанс» звернулось до суду з цим позовом про їх оскарження та зобовязання ДФС України зареєструвати податкові накладні, надіслані позивачем, датою їх фактичного направлення (30.10.2018 та 05.11.2018).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності у першого відповідача підстав для одностороннього розірвання договору про визнання електронної звітності від 30.11.2017 №2522001, та, як наслідок, відсутності у другого відповідача підстав для неприйняття податкових накладних, надісланих позивачем на реєстрацію 30.10.2018 та 05.11.2018 відповідно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 20.1.7 пункту 20.1 статті 20 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) контролюючі органи мають право на отримання від платників податків, платників єдиного внеску та надання у межах, передбачених законом, документів в електронному вигляді.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Відповідно до п.49.4 ст.49 ПК України (в редакції чинній з 01.01.2017) контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

Також, слід зазначити, що загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 № 557, чинний з 15.11.2017 (далі по тексту Порядок № 557).

Відповідно до п.1 Порядку № 557 електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини субєктів електронного документообігу.

Автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обовязкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).

Створення електронного документа завершується накладанням на нього ЕЦП підписувача (підписувачів), електронної печатки (за наявності), як передбачено для аналогічного документа в паперовому вигляді (п.3 Порядку № 557).

Після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного звязку до адресата протягом операційного дня (п.4 Порядку № 557).

Автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів (п.5 Порядку № 557).

Згідно з п.1 розділу ІІІ договору юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу субєкта електронного документообігу з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Автор створює Заяву про приєднання до Договору в електронному вигляді. Усі реквізити Заяви про приєднання до Договору обовязкові для заповнення. У випадку їх відсутності Заява про приєднання до Договору до розгляду не приймається, формується перша квитанція із зазначенням причини неприйняття та надсилається автору (п.2 розділу ІІ Порядку № 557).

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 557 передбачено, що підписана Заява про приєднання до Договору шифрується з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та направляється протягом операційного дня у визначеному форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного звязку до контролюючого органу за основним місцем обліку автора.

У разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора Заяви про приєднання до Договору, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, та у разі здійснення автором сплати податків і зборів за місцем попередньої реєстрації до кінця поточного бюджетного року Заява про приєднання до Договору направляється до контролюючого органу за попереднім місцезнаходженням (місцем обліку) автора до кінця поточного бюджетного року. В інших випадках - до контролюючого органу за новим (основним) місцезнаходженням автора.

У разі наявності діючого Договору та у разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, Заява про приєднання до Договору до контролюючого органу за новим місцезнаходженням не направляється.

Згідно з п.14 розділу ІІІ Порядку № 557 дія Договору та повязаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав:

отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи;

наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі;

наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у звязку зі смертю.

Відповідно до п.16 розділу ІІІ Порядку № 557 договір вважається припиненим у день настання однієї з подій, зазначених у пункті 14 цього розділу.

У день припинення дії Договору контролюючий орган повідомляє автора про припинення дії Договору (із зазначенням причини) шляхом направлення автоматично сформованого повідомлення про припинення дії Договору на електронну адресу, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії Договору накладається електронна печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу.

Згідно з частиною першої статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 1 статті 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже одностороннє розірвання договору означає односторонню волю сторони угоди, яка має право на вчинення таких дій, що, у свою чергу, передбачає доведеність з боку управленої сторони наявності обставин, з якими умови договору пов'язують можливість реалізації права однієї із сторін на одностороннє розірвання договору.

В межах спірних відносин законодавством встановлено виключні випадки, які дають право органу ДФС розірвати договір в односторонньому порядку, а саме: отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи; наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі; наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у звязку зі смертю.

Отже, як вбачається зі змісту п.14 розділу ІІ Порядку № 557, відсутність за місцезнаходженням не є підставою для розірвання Договору в односторонньому порядку за ініціативою податкового органу.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження існування обставин, з якими законодавство та умови угоди пов'язують можливість її одностороннього розірвання, а саме: доказів ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих, отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника, або про державну реєстрацію припинення юридичної особи, іншого істотного порушення позивачем умов договору тощо, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у першого відповідача не було законних підстав для вчинення дій по розірванню укладеного із ТОВ «Шанс» договору від 30.11.2017 №2522001 в односторонньому порядку.

Не спростовують наведеного й посилання відповідача на інформацію про відсутність ТОВ «Шанс» за податковою адресою, одержану від оперативного управління Центральної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Так, згідно з абзацом першим пункту 45.2 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 10 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частин першої, другої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ "Шанс" є адреса: с.Миколаївське, Роменський район, Сумська область, 42052 (а.с. 8-10).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що станом на момент вчинення оскаржуваних дій в Єдиному державному реєстрі були відсутні записи про непідтвердження відомостей про позивача або про його відсутність за місцезнаходженням.

Враховуючи викладене, посилання першого відповідача на відсутність ТОВ «Шанс» за адресою : Чернігівська область, Чернігівський район, с. Мохнатин, вул. Перемоги, 19, є недоречним, а вказана вище податкова інформація не є такою, що в силу згаданих положень законодавства свідчить про відсутність платника податків за зареєстрованим місцезнаходженням (зміну місця реєстрації), а тому не може зумовлювати підстав для розірвання договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку.

Такий висновок судів першої та апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.01.2019 по справі № 820/3864/16, від 07.02.2019 по справі № 820/2611/16, яка є обовязковою для врахування в силу ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.6 ст.242 КАС України.

Доводи відповідача про нікчемність правочину у вигляді договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 № 2522001 з огляду на невідповідність його вимогам ч.ч.1-3, 5 ст.203 ЦК України колегією суддів не беруться до уваги з наступних підстав.

Згідно зі ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Колегія суддів зауважує, що умови договору від 30.11.2017 № 2522001 не суперечать ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Натомість, вказаний договір є типовим, укладений позивачем шляхом підписання та направлення заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів, та, зі свого боку, укладений і Чернігівською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області, яка, прийнявши від ТОВ «Шанс» заяву про приєднання і таким чином висловивши свою згоду на укладення договору, не знайшла його умови такими, що суперечать актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства або його моральним засадам.

Наявність у ОСОБА_3 повноважень на підписання договору визнає сам відповідач, зазначаючи, що вказана особа з 27.05.2016 по 19.10.2018 була директором ТОВ «Шанс».

При цьому, слід відмітити, що наразі ОСОБА_3 не є директором ТОВ «Шанс», відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником підприємства є ОСОБА_4.

Разом з тим, зміна керівника не зазначається першим відповідачем як підстава для розірвання договору.

Наявність волевиявлення ТОВ «Шанс» як учасника правочину підтверджується фактом надіслання останнім заяви про приєднання до договору, а спрямованість договору на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, підтверджується фактом вчинення позивачем дій, з метою яких укладався даний правочин - надіслання позивачем податкових накладних в електронній формі на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Посилання представника відповідачів на постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 по справі № 825/836/17, від 27.03.2018, від 12.09.2018 по справі № 825/1728/17 колегія суддів відхиляє, оскільки ці судові рішення не встановлюють нікчемності договору від 30.11.2017 № 2522001 з підстав, на які вказує перший відповідач.

Зазначені судові рішення взагалі не стосуються договору від 30.11.2017 № 2522001, а лише містять висновок про наявність підстав для одностороннього розірвання податковою іншого договору про визнання електронних документів від 01.06.2016 № 010620161, укладеного із ТОВ «Шанс», з огляду на відсутність останнього за місцезнаходженням : Чернігівська область, Чернігівський район, с. Мохнатин, вул. Перемоги, 19.

Згідно з ч.7 ст.78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовязковою для суду.

Разом з тим, слід відмітити, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 по справі № 825/1144/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016, задоволено позов ТОВ «Шанс», визнано протиправними дії Чернігівської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 01.06.2016 № 010620161, зобовязано Чернігівську ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області поновити дію договору про визнання електронних документів від 01.06.2016 № 010620161.

Зазначені постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 по справі № 825/1144/16 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 залишені без змін постановою Верховного Суду від 16.10.2018, яка в силу ч.6 ст.242 КАС України є обовязковою для врахування.

Отже, обставинам, на які посилається відповідач - відсутність ТОВ «Шанс» за місцезнаходженням, що, на думку відповідача, свідчить про наявність ознак нікчемності договору від 30.11.2017 № 2522001, надавалась оцінка Верховним Судом, який визнав ці обставини непідтвердженими та не вбачав у них підстав для розірвання договору про визнання електронної звітності.

Крім того, доводам першого відповідача щодо фіктивності ТОВ «Шанс» з огляду на непричетність керівника підприємства ОСОБА_3 до господарської діяльності підприємства, відсутність останнього за місцезнаходженням, нездійснення діяльності тощо надавалась оцінка у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 по справі № 825/1427/16, який залишив без задоволення позов Чернігівської ОДПІ ГУ Чернігівської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області про визнання недійсними установчих документів ТОВ «Шанс», обґрунтований наведеними вище підставами.

Згідно з ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У звязку з наведеною нормою колегією суддів відхиляються посилання відповідача на наявність ознак фіктивності підприємства, оскільки відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції вироку суду, що набрав законної сили, відносно посадових осіб підприємства, що здійснювали дії щодо його реєстрації.

Враховуючи викладене, відповідачем не доведено нікчемності договору від 30.11.2017 № 2522001 як такого, що не відповідає вимогам ч.ч.1-3, 5 ст.203 ЦК України.

Доказів визнання вказаного договору у судовому порядку відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Жодних інших підстав для одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 № 2522001 першим відповідачем не наведено.

Слід відмітити, що всупереч вимогам п.16 розділу ІІІ Порядку № 557 першим відповідачем не повідомлено ТОВ «Шанс» про розірвання договору від 30.11.2017 № 2522001 та про причини такого розірвання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що першим відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 № 2522001.

Надаючи оцінку діям відповідача щодо неприйняття податкових накладних, направлених на реєстрацію ТОВ «Шанс», колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно до пункту 201.1 статті 201 та/або пункту 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених в статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований).

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у період з 30.10.2018 по 05.11.2018 позивачем засобами електронного звязку через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" було складено і направлено на реєстрацію пятнадцять податкових накладних: №8 від 23.10.2018, №9 від 24.10.2018, №10 від 25.10.2018, №11 від 26.10.2018, №12 від 29.10.2018, №13 від 30.10.2018 (направлені на реєстрацію 30.10.2018); №1 від 11.08.2018, №2 від 12.08.2018, №3 від 15.08.2018, №4 від 16.08.2018, №1 від 13.09.2018, №2 від 16.09.2018, №3 від 29.09.2018, №14 від 01.10.2018, №15 від 02.10.2018 (направлені на реєстрацію 05.11.2018).

Як зазначалося вище, згідно з квитанцій, які надійшли у відповідь, документ було не прийнято, причина відмови - відсутній укладений з платником "31337546" договір про визнання електронних документів, який визначає права та обовязки сторін в процесі електронного документообігу. А також рекомендовано ТОВ "Шанс" надіслати заяву про приєднання до договору.

Разом з тим, зважаючи на відсутність передбачених законом підстав для одностороннього розірвання договору про визнання електронної звітності від 30.11.2017 №2522001, а також те, що другим відповідачем не надано обґрунтованих пояснень щодо підстав відмови у реєстрації податкових накладних, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ДФС України протиправно не прийнято до реєстрації вищевказані 15 податкових накладних.

Слід вказати, що податкові накладні були направлені на реєстрацію директором ТОВ «Шанс» ОСОБА_4, якою попередньо 24.10.2018 було надіслано заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 № 2522001, та, відповідно, яка мала повноваження та вчинення таких дій.

Вказана заява, як вбачається з квитанції № 2 від 25.10.2018, була прийнята ДФС України.

Отже, підстав для неприйняття податкових накладних у звязку зі зміною керівника у другого відповідача не було.

Згідно з п.19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі по тексту Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 20 Порядку №1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку № 1246 чітко передбачено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, та можливості зазначення дати її реєстрації у судовому рішенні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо зобовязання ДФС України зареєструвати податкові накладні, складені ТОВ "Шанс": №8 від 23.10.2018, №9 від 24.10.2018, №10 від 25.10.2018, №11 від 26.10.2018, №12 від 29.10.2018, №13 від 30.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 30.10.2018; №1 від 11.08.2018, №2 від 12.08.2018, №3 від 15.08.2018, №4 від 16.08.2018, №1 від 13.09.2018, №2 від 16.09.2018, №3 від 29.09.2018, №14 від 01.10.2018, №15 від 02.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 05.11.2018.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року по справі № 480/4038/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови складено 22.03.2019 року