Справа № 320/292/19
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року 320/292/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 11.01.2019 №1 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника з 04.01.2019;

- зобов'язати Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 з 04.01.2019 пенсію по втраті годувальника після смерті її чоловіка ОСОБА_2 в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, яка становить 5406,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона, як дружина померлого ОСОБА_2, 04.01.2019 звернулась до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника. Однак у призначенні пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії (5406,44 грн.), яку отримував на час настання смерті померлий годувальник (10812,88 грн.), їй відмовлено. Вказану відмову позивач вважає протиправною та такою, що порушує її конституційні права на належне пенсійне забезпечення.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що при прийнятті оскаржуваного рішення Управління діяло правомірно, оскільки проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника по Закону України "Про державну службу" не передбачено. При цьому, відповідач зауважив, що пенсія у разі втрати годувальника призначається за нормами Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", у звязку з чим вважає, що факт отримання померлим чоловіком позивача пенсії державного службовця не впливає на вид пенсії, який буде отримувати позивач.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Білоцерківському обєднаному управління Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком в сумі 2152,53 грн.

ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_2 в період часу з 23 травня 2003 року по день смерті чоловіка, а саме 25 серпня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 І-ОК №443248. Вказаний шлюб було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Таращанського районного управління юстиції Київської області 23 травня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №26, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-БК №206927.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області від 02.01.2019 №7 ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_2, який помер 25.08.2018, на момент його смерті.

На день смерті ОСОБА_2 отримував пенсію за віком в сумі 10812,88 грн., яка була призначена йому відповідно до Закону України "Про державну службу".

Вказана обставина підтверджується довідкою Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 04.01.2019 №5, яка була видана ОСОБА_1.

04 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою, в якій просила перевести її на інший вид пенсії - по втраті годувальника.

До вказаної заяви позивачем було долучено: диплом про навчання; довідку Виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області від 02.01.2019 №7 про перебування на повному утриманні померлого чоловіка; довідку про реєстрацію місця проживання; ідентифікаційний номер; паспорт; свідоцтво про шлюб; свідоцтво про смерть чоловіка №443248; трудову книжку чоловіка.

Рішенням Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 11.01.2019 №1 відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії по втраті годувальника, оскільки проведення такого перерахунку по Закону України "Про державну службу" не передбачено.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Згідно з пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI (далі - Закон №1058-VI) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-VI відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону №1058-VI особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону №1058-VI визначені умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, що були на його утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону. Члени сім'ї, які вважаються непрацездатними і утриманцями, визначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За змістом пункту 1 частини другої статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Отже позивач, як дружина померлого годувальника, має право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною третьою статті 36 Закону №1058-IV до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

З огляду на положення статті 36 Закону №1058-IV та надані докази позивач у зв'язку з втратою годувальника має право на даний вид пенсії, оскільки є непрацездатним членом сім'ї померлого годувальника, для якої його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, адже розмір пенсії померлого годувальника був більшим розміру пенсії позивача, що не спростовано відповідачем.

Статтею 37 Закону №1058-IV визначений розмір пенсії у зв'язку з втратою годувальника, згідно якої пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно статті 38 Закону №1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

За змістом частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та абзацу п'ятого пункту 2.3. Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у випадку переведення пенсії позивача на пенсію у зв'язку з втратою годувальника заробіток для розрахунку пенсії визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, пенсія у звязку з втратою годувальника призначається із заробітку годувальника чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Таким чином отримання пенсії у звязку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що було призначене померлому годувальнику.

Судом встановлено, що позивач є непрацездатним членом сімї померлого годувальника ОСОБА_2.

На момент смерті годувальника - ОСОБА_2, йому була призначена та виплачувалась пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 10812,88 грн., що не заперечується відповідачем.

Більш того, вказана обставина підтверджується довідкою Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 04.01.2019 №5, яка була видана ОСОБА_1.

Так зі змісту вищенаведених норм слідує, що виплата пенсії повинна проводитись у відповідному відсотковому співвідношенні до пенсії, яку отримував померлий годувальник саме на час настання його смерті.

Отже, оскільки пенсія на момент смерті годувальнику ОСОБА_2 була призначена та виплачувалась на підставі поданих ним документів в розмірі 10812,88 грн., то пенсію позивача у звязку з втратою годувальника слід призначити в розмірі 50% пенсії, яку отримував померлий годувальник на час настання смерті - 25.08.2018.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду достатньо належних і достовірних доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Крім того, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність відмови в частині призначення позивачу пенсії по втраті годувальника.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог у цій частині, та не були спростовані відповідачем.

За наведених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем за одну вимогу немайнового характеру було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією від 16.01.2018 №25314280-1.

Таким чином, враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 11.01.2019 №1 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника з 04.01.2019.

Зобов'язати Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 з 04 січня 2019 року пенсію у звязку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків фактично одержуваної пенсії її чоловіком ОСОБА_2 станом на день його смерті - 25.08.2018, яка складала 10812,88 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.