Справа № 420/5634/18
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5634/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Сердюк І.С.,

за участю сторін:

від позивача ОСОБА_1, (за довіреністю)

від відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС України в Одеській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.11.2016 року та рішення № від 10.11.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС України в Одеській області, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №Ф- від 10.11.2016 року та рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 10.11.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач в проміжок часу з 26.10.2010 року по 30.08.2016 року перебувала на обліку в ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС у м. Києві. З 30.08.2016 року і по даний час позивач перебуває на обліку в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області. В 2016 році на підставі наказів ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС в м. Києві №579 від 14.07.2016 року, №629 від 10.08.2016 року та №668 від 29.08.2016 року проведено планову документальну виїзну перевірку позивача. За підсумками перевірки було складено акт перевірки №742/26-53-13-06/НОМЕР_1 від 04.10.2016 року. Згідно вказаного Акту, ОСОБА_3 донараховано ПДФО на суму 291660,80 грн., військовий збір на суму 15396,36 грн., ЄСВ на суму 160 670,57 грн. Позивачем, 08.12.2016 року поштою за податковою адресою (м.Одеса, вул. Терешкової, 13) отримано від ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС в у м.Києві акт перевірки №742/26-53-13-06/НОМЕР_1 від 04.10.2016 року та податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 року № (щодо ПДФО на суму 291 660грн. 80 коп.) та від 09.11.2016 року № (щодо військового збору на суму 15396грн. 36 коп.). Щодо ЄСВ на суму 160670,57 грн. податкове повідомлення-рішення та/або податкова вимога ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС у м. Києві - не виносилось та платнику податків ОСОБА_3 не направлялось. Відповідно до листа ГУ ДФС в Одеській обл. від 09.10.2018 року №8426/К/15-32-13-07-05, ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, на прохання ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС у м. Києві було складено податкову вимогу від 10.11.2016р. №Ф- та рішення про застосування фінансових санкцій № від 10.11.2016 року. Тобто всупереч положень п.10.14 Порядку, затв. Наказом №1588 від 09.12.2011 року., ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС у м. Києві продовжила адмініструвати податки і збори платника податків ОСОБА_3 за актом перевірки №742/26-53-13-06/НОМЕР_1 від 04.10.2016 року лише в частині ПДФО та військового збору, склавши податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 року № (щодо ПДФО на суму 291660грн. 80 коп.) та від 09.11.2016 року № (щодо військового збору на суму 15396грн. 36 коп.), проте в частині ЄСВ на суму 160 670 грн. 57 коп., без належних на те правових підстав, передоручила таке адміністрування ДПІ Малиновського району м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області. В свою чергу ДПІ Малиновського району м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області не вправі було завершувати адміністрування сум податкових зобовязань за актом №742/26-53-13-06/НОМЕР_1 від 04.10.2016 року, складеного за результатами податкової перевірки ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС у м.Києві, оскільки це суперечить п.10.14 Порядку та відноситься до компетенції контролюючого органу за неосновним місцем обліку - ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС у м. Києві. Таким чином, ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, за межами повноважень та всупереч п.10.14 Порядку, було складено податкову вимогу від 10.11.2016 року №Ф- та рішення про застосування фінансових санкцій № від 10.11.2016 року.

Представником відповідача 26.11.2018 року до суду надано відзив на адміністративний позов (а.с.111), згідно якого відповідач зазначає, що позов не визнає, не погоджується з доводами позивача, вважає що позов не піддягає задоволенню. В обґрунтування правової позиції представник відповідача зазначає, що на підставі акта перевірки №742/26-53-13-06/НОМЕР_1 від 04.10.2016 ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС у м.Києві було винесено податкові повідомлення-рішення №, № від 09.11.2016 року. Що стосується ЄСВ то порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску визначаються Законом України від 08 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435. Згідно з п.7 розділу III Порядку №435, якщо страхувальник із числа страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 цього розділу, у звітному періоді змінює місцезнаходження, або місце реєстрації, або місце проживання (поза межами територіального обслуговування органу доходів і зборів, в якому він перебував на обліку), Звіт за цей звітний період (з першого до останнього календарного числа звітного періоду) подається до органу доходів і зборів за новим місцем взяття на облік. Подання звітності про суми нарахованого єдиного внеску та його сплата за звітний періоду у якому платник податків змінив місцезнаходження, що пов'язане зі зміною адміністративно-територіальної одиниці (з першого до останнього календарного числа звітного періоду) здійснюється до контролюючого органу, що відповідає новому місцезнаходженню (основне місце обліку). З огляду на вищезазначене та на підставі листа (вх. від 11.10.2016 року №9790/7) ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС у м.Києві було винесено вимогу про сплату боргу від 10.11.2016 року №Ф-, у якому сума боргу складала 160670,57 грн., та винесено рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 10.11.2016 року у сумі 16067,06 грн. Вимога та рішення було вислано ОСОБА_3, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з описом цінного листа від 10.11.2016 року, про що свідчить фіскальний чек №000023728 від 10.11.2016 року. За вказаних обґрунтувань представник відповідача вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Представником позивача 04.12.2018 року надано до суду відповідь на відзив (а.с.115-117), в якому представник позивача наголошує на тому, що відповідачем не наведено жодної законної підстави для спростування тверджень та аргументів позивача стосовно суті позивних вимог.

Представником відповідача 22.12.2018 року надано до суд додаткові пояснення (а.с.123-124), в яких представник заперечує щодо позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позов.

Представником позивача 01.02.2019 року та 04.02.2019 року надано до суд додаткові пояснення (а.с.138-140, 155-156), в яких представник наголошує, що висновки акту перевірки №742/26-53-13-06/НОМЕР_1 від 04.10.2016 року були предметом оскарження в межах адміністративної справи №815/7225/16, де платник податків ОСОБА_3 оскаржила відповідні податкові-повідомлення рішення від 09.10.2016 року № та від 09.11.2016 року № прийняті на підставі вказаного акту податкової перевірки. Суд в рамках справи №815/7225/16 дав оцінку не тільки ППР № та №, а й в цілому обґрунтованості та законності самого акту планової виїзної перевірки №742/26-53-13- 04/НОМЕР_1 від 04.10.2016 року. Отже, оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.11.2016 року та рішення № від 10.11.2016 року які винесені ДПІ у Малиновському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ґрунтуються на неправильних та спростованих судом висновках акту податкової перевірки742/26-53-13-06/НОМЕР_1 від 04.10 2016 року.

Ухвалою суду від 05.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.01.2019 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 12.03.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

В судовому засіданні 12.03.2019 року, судом, керуючись положеннями ст.250 КАС України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_3 є платником податків самозайнятою особою, яка здійснює незалежну професійну (приватну нотаріальну) діяльність, є приватним нотаріусом (а.с.10.11)

Позивач з 26.10.2010 року по 30.08.2016 року перебувала на обліку в ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС у м. Києві, а з 30.08.2016 року і на даний час перебуває на обліку в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській обасті (а.с.15-16).

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі наказів ДПІ Дніпровського району ГУ ДФС в м. Києві №579 від 14.07.2016 року, №629 від 10.08.2016 року, та №668 від 29.08.2016 року було проведено планову документальну виїзну перевірку платника податків приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року за результатами якої 04.10.2016 року складений акт перевірки №742/26-53-13-06/НОМЕР_1 (а.с.21-39).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема:

п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України, що призвело до нарахування йому податку на доходи фізичних осіб в розмірі 291660,80 грн.;

п.п.1.2 п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, що призвело до нарахування військового збору за 2015 рік в розмірі 15396,36 грн.;

абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8 п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у результаті чого донараховано єдиного соціального внеску в загальній сумі 160670,57 грн.

На підставі виявлених порушень, Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.11.2016 року, яким позивачу визначена сума грошового зобовязання з військового збору за податковим зобовязанням в розмірі 15396,36 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 3849,09 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 09.11.2016 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за податковим зобовязанням в розмірі 291660,80 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 72915,20 грн. (а.с.42, 44).

Податкові повідомлення-рішення № та № від 09.11.2016 року отримані позивачем за а податковою адресою м.Одеса, вул. Терешкової, 13 (а.с.41).

Як вбачається з листа ГУ ДФС в Одеській обл. від 09.10.2018 року №8426/К/15-32-13-07-05 від 09.10.2018 року (а.с.90), Державною податковою інспекцією у Малиновському районі ГУ ДФС в Одеській області на виконання листа ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві від 11.10.2016 року №9790/7 прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за неповну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, яким позивачу донараховано 160670,57 грн. ЄСВ (а.с.92) та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.11.2016 року (а.с.93).

Відповідно до копій конверту, опису та поштового повідомлення рішення № про застосування штрафних санкцій за неповну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.11.2016 року направлені позивачу, проте повернуті на адресу податкового органу у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с.34-96).

Як зазначено позивачем, встановлено судом та не спростовано відповідачем, ОСОБА_3, рішення № про застосування штрафних санкцій за неповну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та вимогупро сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.11.2016 року не отримувала, що свідчить про те, що вона не знала та не могла знати про існування відповідних рішень.

При цьому, податкові повідомлення-рішення № та № від 09.11.2016 року оскаржені позивачем до суду в рамках справи №815/7225/16.

За результатами розгляду справи №815/7225/16 постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року задоволено позовні вимоги позивача та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № та № від 09.11.2016 року (а.с.46-50).

Вказаною постановою суду від 18.04.2016 року по справі №815/7225/16, яка набрала законної сили 20.09.2017 рок, судом зроблено висновок, що висновки акту перевірки №742/26-53-13-06/НОМЕР_1 від 04.10.2016 року є необґрунтованими, а також про наявність у позивача первинних документів, які підтверджують його витрати, зазначені в деклараціях про майновий стан і доходи за 2014-2015 роки, повязаність цих витрат з нотаріальною діяльністю, їх належний облік та відсутність будь-яких порушень при їх формуванні, та як результат відсутні у податкового органу підстави для не прийняття цих витрат як належних, та збільшення чистого оподатковуваного доходу на суму цих витрат та, як наслідок, нарахування позивачу грошових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за податковим повідомленням-рішенням № від 09.11.2016 року.

Тобто вказаним рішенням суду встановлено обставини за яких визнано необґрунтованими висновки акту перевірки №742/26-53-13-06/НОМЕР_1 від 04.10.2016 року, на підставі якого податковим органом прийняті як і податкові повідомлення-рішення № та № від 09.11.2016 року, що скасовані постановою суду від 18.04.2016 року по справі №815/7225/16 так і рішення № про застосування штрафних санкцій за неповну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.11.2016 року.

Відповідно до п.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи зазначене та той факт, що податкові повідомлення рішення № та № від 09.11.2016 року скасовані постановою суду по адміністративній справі №815/7225/16, а рішення № про застосування штрафних санкцій за неповну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.11.2016 року приймалось як донарахуванння суми штрафних санкцій за сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення № від 10.11.2016 року про застосування штрафних санкцій за неповну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.11.2016 року підлягають скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 78, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС України в Одеській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.11.2016 року та рішення № від 10.11.2016 року задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.11.2016 року Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС України в Одеській області.

Визнати протиправною та скасувати рішення № від 10.11.2016 року Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС України в Одеській області.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС України в Одеській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 20.03.2019 року.

Позивач: ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 65072, м.Одеса, вул.В.Терешкової, 13);

Відповідач: Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС України в Одеській області (, 65098, м.Одеса, вул.Стовпова, 17).

Суддя П.П. Марин

.