Справа № 813/291/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/291/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Тритяка Р.В.

представника відповідача Павліша О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька основа" до Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галицька основа" звернулося до суду з позовом до Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № від 15.08.2016 р та № від 01.11.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті протиправно, оскільки суперечать нормам Податкового кодексу України та ст. 61 Конституції України. Так, позивач зазначив, що відповідачем проведено перевірку дотримання Товариством вимог п.57.3 ст.57, ст.126 ПК України за період з 06.06.2014 р по 01.08.2016 р. Перевіркою встановлено порушення позивачем строків сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість до 30 календарних днів в сумі 27 039,37 грн; більше 30 календарних днів в сумі 82 731,83 грн. Позивач не погоджується з висновками акту перевірки, оскільки такі суперечать встановленим відповідачем в ході перевірки обставинам, а тому податкові повідомлення-рішення, які винесено на підставі таких висновків перевірки підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав обставини, викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю, з підстав наведених у запереченнях та поясненнях на позовну заяву, у якому зазначив, що податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та винесеними з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для їх скасування відсутні. З огляду на викладене у задоволенні адміністративного позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Личаківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області проведено перевірку дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Галицька основа" вимог п.57.3 ст.57, ст.126 ПК України за період з 06.06.2014 р по 01.08.2016 р.

За результатами перевірки Личаківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області складено Акт № 305/22-01/33419843 від 15.08.2016 року.

Згідно з висновками вказаного акту перевірки встановлено порушення Товариством вимог п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України , а саме : несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість - до 30 календарних днів в сумі 27 039,37 грн; більше 30 календарних днів в сумі 82 731,83 грн.

На підставі висновків вказаного Акту перевірки Личаківською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Львівській області винесено податкові повідомлення - рішення № від 15.08.2016 року, яким ТОВ "Галицька основа" зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 відсотків - 27 039,37 грн. з податку на додану вартість та податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2016 р, яким ТОВ "Галицька основа" зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 відсотків - 85 596,08 грн. з податку на додану вартість.

31 серпня 2016 року ТОВ "Галицька основа" подало скаргу до Головного управління ДФС у Львівській області на вищезазначені податкові повідомлення-рішення.

Рішенням від 19 жовтня 2016 року №5310/10/13-01-10-01-05 Головне управління ДФС у Львівській області залишено без змін податкове повідомлення-рішення Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 15.08.2016 р №, №, а податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2016 р скасовано в частині 2 864,25 грн застосованих штрафних санкцій, в іншій частині залишено без змін, скаргу без задоволення.

На виконання зазначеного рішення Личаківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області прийнято нове податкове повідомлення-рішення № від 01.11.2016 року.

Позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України на оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення від 19 жовтня 2016 року №5310/10/13-01-10-01-05 Головного управління ДФС у Львівській області.

За результатом розгляду скарги рішенням ДФС України від 23.12.2016 р №27787/6/99-99-11-03-01-25, згідно якого скаргу залишено без задоволення.

Позивач не погодився з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції з 15.12.2017) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Положеннями пп.21.1.1-пп.21.1.5 п.21.1 ст.21 ПК України визначено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Згідно з підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених Законом (п.п 36.1-36.3 статті 36 ПК України).

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пунктів 49.1, 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно із приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як випливає із матеріалів справи, позивачем подано податкові декларації з ПДВ за лютий 2015 р № від 19.03.2016 р на суму 10060,00 грн, оплата не здійснювалась; за березень 2015 р № від 18.04.2016 р на суму 182,00 грн, дато оплати 23.04.2015 р; за квітень 2015 р № від 20.05.2015 р -1649,00 грн, оплата не здійснювалась, за травень 2015 р № від 19.06.2015 р на суму 755,00 грн оплата 26.06.2015 р; за червень 2015 р № від 20.07.2015 р на суму 17474,00 грн сума оплати 22600,00 грн здійснена 14.07.15, 15.07.15, 21.07.15; за липень 2015 № від 20.08.2015 р на суму 47939,00 грн, сума оплати 56100,00 грн здійснена 06.08.15, 07.08.15, 13.08.15, 28.08.15, 31.08.15; за серпень 2015 р № від 18.09.2015 р на суму 53154,00, сума оплати 53627,00 грн здійснена 11.09.15, 15.09.15,18.09.15,24.09.15, 30.09.15; за вересень 2015 № від 19.10.2015 р на суму 24436,00 грн, сума оплати 92500,00 грн здійснена 10.10.15, 12.10.15, 13.10.15, 15.10.15, 30.10.15; за жовтень 2015 № від 19.11.2015 р на суму 114513,00 грн, сума оплати 42800,00 грн здійснена 11.11.15, 12.11.15, 13.11.15, 25.11.15; за листопад 2015 № від 18.12.2015 р на суму 13471,00 грн, сума оплати 31720,00 грн здійснена 14.12.15, 18.12.15, 21.12.15, 28.12.15; за грудень 2015 № від 18.01.2016 р на суму 47384,00 грн, сума оплати 29100,00 грн здійснена 11.01.16, 12.01.16, 28.01.16; за січень 2016 № від 19.02.2016 р на суму 30641,00 грн, сума оплати 31500,00 грн здійснена 08.02.16, 10.02.16, 19.02.16,23.02.16, 25.02.16, 29.02.16; за лютий 2016 р № від 17.03.2016 р на суму 88135,00 грн, сума оплати 88135,00 грн здійснена 11.03.16, 28.03.16; за березень 2016 р № від 18.04.16 р на суму 87148,00 грн, сума оплати 86300,00 грн здійснена 13.04.16, 14.04.16, 25.04.16; за квітень 2016 р на суму 101019,00 грн, сума оплати 101000,00 грн здійснена 12.05.16, 24.05.16; за травень 2016 р № від 21.06.16 р на суму 55767,00 грн, сума оплати 56000,00 грн здійснена 13.06.16, 21.06.16, 24.06.16; за червень 2016 р № від 19.07.2016 р на суму 103076,00 грн, оплачена сума 104000,00 грн 14.07.16, 22.07.16; за липень 2016 р № від 18.08.16 р на суму 40708,00 грн, сума оплати 40708,00 грн здійснена 18.08.16, 23.08.16. Загальна сума оплати 837027,00 грн, згідно вищевказаних декларацій позивач самостійно задекларував ПДВ на загальну суму 834213,00 грн.

Судом встановлено, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року розстрочено виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року в адміністративній справі № 813/311/15 за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька основа" про стягнення коштів з рахунків у банку в сумі 565739,17 грн., наступними платежами: за період з 01.07.2015 року по 31.03.2016 року до останнього робочого дня поточного місяця по 10000,00 грн. кожного місяця; за період з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року до останнього робочого дня поточного місяця по 15000,00грн. кожного місяця; за період з 01.04.2017 року по 30.11.2017 року до останнього робочого дня поточного місяця по 30000,00 грн. кожного місяця; за період з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року до останнього робочого дня поточного місяця в сумі 45739,17 грн.

Крім того, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 року у справі № 2а-8963/12/1370 змінено спосіб виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 року шляхом коригування графіку погашення заборгованості в такому порядку: до 31.03.2015 року - 10000,00 грн., до 30.04.2015 року - 10000,00 грн., до 31.05.2015 року - 10000,00 грн., до 30.06.2015 року - 15 000,00 грн., до 31.07.2015 року - 15 000,00 грн., до 31.08.2015 року - 15 000,00 грн., до 30.09.2015 року - 15 000,00 грн., до 31.10.2015 року - 15 000,00 грн., до 30.11.2015 року - 15 000,00 грн., до 31.12.2015 року - 15 000,00 грн., до 31.01.2016 року - 15 000,00 грн., до 29.02.2016 року - 15 000,00 грн., до 31.03.2016 року - 15 000,00 грн., до 30.04.2016 року - 15 000,00 грн., до 31.05.2016 року - 15 000,00 грн., до 30.06.2016 року - 15 000,00 грн., до 31.07.2016 року - 15 000,00 грн., до 31.08.2016 року - 20 000.00 грн., до 30.09.2016 року -20 000 грн., до 31.10.2016 року - 20 000 грн., 30.11.2016 року - 20 000грн., 31.12.2016 року - 12 747,11 грн.

Обставини щодо існування податкової заборгованості в Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька основа" встановлено постановами Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2012 року у справі №2а-8963/12/1370, та постановою від 06.02.2015 року у справі №813/311/15.

Відповідно позивачем згідно виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду у справі №2а-8963/12/1370 та №813/311/15 та ухвал Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 р та 25.05.2015 р здійснювалась оплата боргу за графіком погашення заборгованості, а саме : 31.03.2015 р оплата на суму 10000 грн, термін погашення 31.03.2015; 30.04.2015 р оплата на суму 10000, 00 грн термін погашення 30.04.2015; 26.05.2015 оплата на суму 10000,00 грн термін погашення 31.05.2015 р; 26.06.15 та 30.06.15 р оплата на суму 15000,0 грн термін погашення 30.06.2015 р; в липні , серпні, вересні 2015 р оплата згідно графіку погашень по справі №2а-8963/12/1370 та №813/311/15 не здійснювалась на загальну суму 75 000 грн; 30.10.15 р здійснена оплата на суму 64350,00 грн термін погашення 30,31.10.2015 р; 23.11.2015 р та 30.11.2015 р здійснена оплата в сумі 10000,00 грн термін погашення 30.11.2015 р; 02.12.2015 здійснена оплата на суму 5000 грн; 17.12.2015 р здійснена оплата на суму 35000 грн; 21.12.2015 р здійснена оплата на суму 25000 грн термін погашення 31.12.2015 р; в січні 2016 р оплата не здійснювалась на суму 25000 грн; 29.02.2016 р здійснена оплата в сумі 15000 грн термін погашення 29.02.2016 р ; 23.03.2016 р здійснена оплата на суму 20000 грн, 28.03.2016 р здійснена оплата 80000 грн, 31.03.2016 р здійснена оплата 45087,12 грн термін погашення 31.03.2016 р; 05.04.2016 здійснена оплата на суму 3200 грн та 25.04.2016 здійснена оплата на суму 30000 грн термін погашення 29.04.2016 р та 30.04.2016 р; 13.05.2016 р здійснена оплата 8200 грн, 17.05.2016 р здійснена оплата 30805,18 грн термін погашення 31.05.2016 р; 08.06.2016 здійснена оплата 9610,00 грн та 17.06.2016 р здійснена оплата на суму 30000 грн термін погашення 30.06.2016 р ; 15.07.2016 р здійснена оплата на суму 39091,87 грн термін погашення 29.07.2016 та 31.07.2016. Згідно основного платіжного графіку податкового органу загальна сума сплати становила 400000,00 грн, позивачем сплачено 492944,17 грн.

Відтак, суд приходить до висновку, зазначені вище сплати спростовують розрахунок відповідача штрафних санкцій за несвоєчасно сплату узгоджених сум податкових зобов'язань до 30 календарних днів згідно акту перевірки від 15.08.2016 р №305/22-01/33419843.

Відповідно штраф по податковій декларації з ПДВ від 19.05.2014 р у сумі 384,31 грн, по рішенню ОДПС України про розстрочення грошового зобов'язання ТА 5026 від 30.03.2016 р у сумі 864,25 грн, по податковій декларації з ПДВ від 19.04.2013 р у сумі 2000 грн, по податковій декларації з ПДВ від 15.07.2014 р у сумі 9,2 грн спростовується податковою вимогою від 15.12.2014 р №3117-25. Оскільки за ці періоди та порушення до Товариства вже застосовувались штрафи, а згідно ч.2 ст.116 ПК України за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Крім того, ухвалами Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 р у справі №813/311/15 та від 25.03.2015 р у справі №2а-8963/12/1370 також повністю спростовується розрахунок штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкових зобов'язань понад 30 календарних днів згідно акту перевірки від 15.08.2016 р №305/22-01/33419843 за виключенням останніх дев'яти рядків цього розрахунку.

Також, судом встановлено, зі змісту акту перевірки від 15.08.2016 р №305/22-01/3341984, що перевірка проведена на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.1 ст.75, п.76.1 ст.76 ПК України.

Відповідно до п.п.75.1.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно з п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Отже, камеральна перевірка декларації з податку на додану вартість проводиться протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації.

У відповідності до п. 202.1 ст. 202 ПКУ звітним (податковим) періодом є один календарний місяць. В свою чергу, податкова декларація, згідно п.203.1 ст. 203 ПКУ, подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Як вбачається з акту перевірки від 15.08.2016 р №305/22-01/33419843, камеральна перевірка декларацій ТОВ "Галицька основа" була проведена 15.08.2016 р , тобто з порушенням строку проведення камеральних перевірок, встановленого п.200.10 ст.200 ПК України.

У зв'язку із порушенням процедури проведення камеральної перевірки, її результати у вигляді сформованого Акту перевірки від 15.08.2016 р. №305/22-01/33419843 є законодавчо необґрунтованими, а тому не можуть розцінюватися як законна підстава для складання відповідних податкових повідомлень-рішень, внаслідок чого дані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою, другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 1646,58 грн., що підтверджується платіжним дорученням №735 від 16.01.2017 року.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1646,58 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 15.08.2016 № та від 01.11.2016 №.

Стягнути з Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок її бюджетних асигнувань 1646 (одна тисяча шістсот сорок шість) грн 58 коп сплаченого судового збору на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька основа".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2019.

Суддя Р.М. Брильовський