Справа № 620/3982/18
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/3982/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, справу за адміністративним позовом Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - М» про стягнення витрат на виплату та доставку пільгової пенсії,

У С Т А Н О В И В:

Бобровицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України (далі - Бобровицьке ОУ ПФУ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - М» (далі - ТОВ «Україна - М») про стягнення з ТОВ «Україна - М» (р/р 4624 у ЧФ «Приватбанк», МФО - 353586) на користь Бобровицького ОУ ПФУ (р/р 3201 в філії ЧОУ АТ «Ощадбанк», МФО - 353553) фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за пунктами «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у сумі 13672,50 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено обов'язок підприємств щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Разом з тим, відповідач, отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, не сплатив зазначені в розрахунках суми.

Ухвалою суду від 21.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову.

Відповідач вищевказану ухвалу суду отримав 27.12.2018, однак правом на подання відзиву або заяви про визнання позову у строк, встановлений судом, не скористався.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судові засідання, призначені на 17.01.2019, 18.02.2019 та 13.03.2019, не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав, ухвала про відкриття провадження у справі та повістка про виклик на 17.01.2019 отримані 27.12.2018, повістки про виклик на 18.02.2019 та на 13.03.2019 повернуті відповідним відділенням поштового зв'язку з відмітками: «за закінченням встановленого строку зберігання» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».

У свою чергу, згідно з частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи, що судові документи 22.12.2018, 18.01.2019 та 19.02.2019 направлялись відповідачу за місцезнаходженням юридичної особи (вул. Партизанська, 1, с. Бірки, Бобровицький район, Чернігівська область, 17440), зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і повернуті відповідним відділенням поштового зв'язку з відмітками: «за закінченням встановленого строку зберігання» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення», то документи вважаються врученими відповідачу належним чином, оскільки не вручені позивачу з причин, що не залежали від суду, який у встановленому процесуальним законом порядку вчинив необхідні дії, спрямовані на повідомлення учасника процесу про дату, час і місце розгляду справи, адже отримання рекомендованих листів адресатом перебуває поза межами судового контролю.

За таких обставин суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для доведення до відома відповідача дати, часу та місця слухання справи; надання відповідачу можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а тому вважає за доцільне розглянути справу за відсутності представника відповідача та, враховуючи не надання останнім відзиву на позов, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Судове засідання проводилось у порядку, передбаченому статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ТОВ «Україна - М» (код ЄДРПОУ - 03795767) є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.03.2019, наявним у матеріалах справи (а.с.57-63) та взято на облік до Чернігівського ОУ ПФУ як платника страхових внесків до Пенсійного фонду України. При цьому з 07.05.2018 відповідач перебуває у стані припинення за рішенням засновників.

Як вбачається з матеріалів справи, у ТОВ «Україна - М» працювали особи (ОСОБА_1 та ОСОБА_2.), яким призначено пільгові пенсії, на підставі пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.11,13-15,36-42).

Так, пунктами «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останнього місця роботи.

Статтею 1 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України від 26.06.1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»- «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за ставкою 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Згідно з пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 6.1 розділу 6 Інструкції для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас пунктами 6.4-6.5 розділу 6 Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 розділу 6 Інструкції).

На виконання вимог чинного законодавства України, позивачем було надіслано ТОВ «Україна - М» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 01.07.2018 від 07.06.2018 № 74/07 та з 01.09.2018 від 17.09.2018 № 118/07, які отримано відповідачем 27.09.2018 (а.с.16-18).

Згідно з даними розрахунками розмір заборгованості відповідача по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій, за період з 01.07.2018 по 30.11.2018, становить 13672,50 грн. (а.с.12).

При цьому матеріали справи не містять жодних доказів оскарження ТОВ «Україна - М» вищевказаних розрахунків, у встановленому законом порядку.

Крім того відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, як і доказів, що спростовують викладені в позовній заяві обставини.

За таких обставин та з урахуванням того, що сума заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за пунктами «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з 01.07.2018 по 30.11.2018 у сумі 13672,50 грн. відповідачем, у встановлені законодавством строки, не сплачена, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості, станом на день розгляду цього спору, не надано, суд вважає, що адміністративний позов Бобровицького ОУ ПФУ є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що ТОВ «Україна - М», у відповідності до норм чинного законодавства України, не звільнено від покладених на нього обов'язків щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, у зв'язку із перебуванням останнього з 07.05.2018 у стані припинення, з огляду на наступне.

Так, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.03.2019 вбачається, що ТОВ «Україна - М» з 07.05.2018 перебуває у стані припинення (а.с.57-63).

У свою чергу, у відповідності до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

При цьому частина 5 статті 104 Цивільного кодексу України чітко визначає, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що саме запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи, а не запис про перебування у стані припинення, є наслідком припинення юридичної особи.

Разом з тим на час розгляду даної справи відповідач перебуває у стані припинення, однак запису про припинення юридичної особи до реєстру не внесено, а тому фактично юридична особа - ТОВ «Україна - М» на даний час не припинена (не ліквідована).

За таких обставин суд дійшов висновку, що ТОВ «Україна - М» не звільнено від покладених на нього чинним законодавством України обов'язків щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

При цьому, у відповідності до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - М» про стягнення витрат на виплату та доставку пільгової пенсії - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - М» (р/р 4624 у ЧФ «Приватбанк», МФО - 353586) на користь Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України (р/р 3201 в філії ЧОУ АТ «Ощадбанк», МФО - 353553) фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених за пунктами «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у сумі 13672 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 20.03.2019.

Позивач: Бобровицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України, вул. Незалежності, 3, смт. Козелець, Козелецький район, Чернігівська область, 17000, код ЄДРПОУ - 41249245.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна - М», вул. Партизанська, 1, с. Бірки, Бобровицький район, Чернігівська область, 17440, код ЄДРПОУ - 03795767.

Суддя В.В. Падій