Справа № 817/481/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2019 року

м. Рівне

№817/481/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулося Дочірнє підприємство «Рівненський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» (далі – позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі – відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.10.2016 року №.

Заяви по суті справи.

Позивач в позовній заяві вказав, що заборгованість перерахована до бюджету повністю, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Актом перевірки не було встановлено фактів не нарахування, несплати чи неутримання податку до чи на момент виплати доходу. Фактично контролюючим органом вказано, що позивачем не було сплачено ПДФО за граничними термінами та вказуються конкретні дати, що передбачені ст.54, ст.57, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України. За вказане порушення передбачена відповідальність на підставі статті 126 Податкового кодексу України. Крім того, при розрахунку пені, контролюючим органом було допущено помилки – збільшено термін (строк) за який нараховується пеня, що призвело до збільшення суми пені в цілому. Вказані обставини свідчать про те, що контролюючий орган, при прийнятті оспорюваного податкового повідомлення-рішення не врахував всі обставини справи, його висновки ґрунтуються виключно на припущеннях, що не підтверджені фактичними обставинами справи та належними доказами. При цьому, формуючи спірне рішення та застосовуючи до позивача пеню, посадовими особами відповідача не було враховано норм чинного законодавства, а пеня нарахована без дотримання вимог статті 129 Податкового кодексу України. За таких підстав, вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що неподання податковим агентом Філії «Сарненська ДЕД» ДП «Рівненський облавтодор» платіжних доручень на перерахування до бюджету належного до сплати податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь платників податків станом на 01.01.2013 та за період з січня 2013 року по частину жовтня 2015 року за граничними термінами сплати податку до бюджету, передбаченими пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (перерахований після граничних термінів) всього на суму 803268,77 грн. Таким чином розмір нарахованого, утриманого та не перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб станом на 30.06.2015 становить 133130,54грн. Документів або доказів, які б спростовували встановлені в ході перевірки порушення платником податків не надано. Відповідач вказує, що особи, які є податковими агентами, зобов'язані нести відповідальність у випадках, визначених Податковим кодексом України. Положеннями статті 127 Податкового кодексу України встановлюється санкція як міра відповідальності, яка покладається на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу громадянам. Позивач як податковий агент повинен нести відповідальність саме на підставі статті 127 Податкового кодексу України. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2017, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018, адміністративний позов задоволено повністю.

В результаті касаційного оскарження судових рішень у даній справі постановою Верховного Суду від 21.08.2018 постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.10.2016 № щодо нарахування пені в сумі 72517 грн. 39 коп. та в цій частині направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 справа прийнята до провадження та призначено підготовче засідання.

Позивач надав додаткові пояснення щодо протиправності, на його думку, нарахування пені, яка визначена в податковому повідомленні-рішенні. Позивач зазначив, що при розрахунку пені контролюючим органом було допущено помилки – збільшено термін (строк) за який нараховується пеня, що призвело до збільшення суми пені в цілому, оскільки застосуванню підлягає норма статті 129 ПК України, відповідно до якої нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов’язання платником податків – після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов’язання. Тому, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Головне управління ДФС у Рівненській області також подало до суду додаткові пояснення, в яких зазначило на момент прийняття податкового повідомлення-рішення пеня нараховувалася відповідно до норми статті 129 Податкового кодексу України в редакції, яка діяла на той час, та яка передбачала, що пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов’язання. Щодо розміру пені, то фіскальний орган вказав, що її остаточний розмір складає 72512 грн. 56 коп. Таким чином, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 17.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 19.03.2019 не прибули, подали до суду заяви про розгляд справи за відсутності їх уповноважених представників.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що всі учасники справи не з’явилися у судове засідання та подали заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в письмовому провадженні.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з’ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з’ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Головним управлінням ДФС у Рівненській області проведено виїзну планову документальну перевірку філії «Сарненська ДЕД» Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2016, за результатами якої складено Акт від 05.10.2016 №241/17-00-14-01/26206555 (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 35-51 т.1).

На підставі Акта перевірки від 05.10.2016 №241/17-00-14-01/26206555 Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.10.2016 № про визначення Дочірньому підприємству «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за податковим зобов’язанням у сумі 133130,54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 46914,72 грн., нарахування пені в сумі 72517,39 грн. (а.с.4 т.1).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2017, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018, адміністративний позов задоволено повністю.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 21.08.2018 постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.10.2016 № щодо нарахування пені в сумі 72517 грн. 39 коп. та в цій частині направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав, що судом не взято до уваги дати фактичної сплати податку на доходи фізичних осіб та не встановлено розмір облікової ставки Національного банку України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб’єктом владних повноважень в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення щодо нарахування пені в розмірі 72517,39 грн., на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі – ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Податку на доходи фізичних осіб присвячено розділ IV ПК України.

За визначенням пункту 162.1 статті 162 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 163.1 статті 163 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з підпунктами 164.1.1-164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 167.1 статті 167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно з підпунктами 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

За приписами пункту 171.2 статті 171 ПК України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:

а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;

б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 176.2 ст. 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Судовими рішеннями при попередньому розгляді справи встановлено, що позивач самостійно нарахував і задекларував грошове зобов’язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, і здійснив оплату даного зобов’язання в повному обсязі в розмірі 133130,54 грн., що виключає право фіскального органу нарахувати грошове зобов’язання по даному податку. Нарахування штрафу також судами визнано протиправним.

Однак, судом встановлено факт, що перерахування податку на доходи фізичних осіб здійснювалося з порушенням встановлених Податковим кодексом України строків.

Матеріалами справи підтверджено, що за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 філією «Сарненська ДЕД» Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 812467,41 грн., зокрема: 14.03.2013 в сумі 1800,00 грн.; 20.03.2013 в сумі 24478,87 грн.; 21.03.2013 в сумі 169,64 грн.; 26.03.2013 в сумі 11440,00 грн.; 24.04.2013 з сумі 11900,00 грн.; 30.042013 в сумі 1724,36 грн.; 22.05.2013 в сумі 8900,00 грн.; 22.05.2013 в сумі 1500,00 грн.; 22.05.2013 в сумі 650,00 грн.; 28.05.2013 в сумі 71,22 грн.; 01.06.2013 в сумі 9166,07 грн.; 04.07.2013 в сумі 4944,79 грн.; 09.07.2013 в сумі 180,00 грн.; 22.07.2013 в сумі 1200,00 грн.; 30.07.2013 в сумі 17890,00 грн.; 28.08.2013 в сумі 1531,77 грн.; 13.09.2013 в сумі 5700,00 грн.; 19.09.2013 в сумі 1165,25 грн.; 20.09.2013 в сумі 12404,23 грн.; 01.10.2013 в сумі 8660,00 грн.; 08.10.2013 в сумі 13227,91 грн.; 10.10.2013 в сумі 24590,00 грн.; 29.10.2013 в сумі 22108,08 грн.; 30.10.2013 в сумі 1886,22 грн.; 31.10.2013 в сумі 17750,70 грн.; 06.11.2013 в сумі 1043,86 грн.; 25.11.2013 в сумі 847,00 грн.; 03.12.2013 в сумі 762,37 грн.; 11.12.2013 в сумі 303,54 грн.; 11.12.2013 в сумі 5962,19 грн.; 12.12.2013 в сумі 8400,00 грн.; 12.12.2013 в сумі 15400,00 грн.; 12.12.2013 в сумі 10,00 грн.; 26.12.2013 в сумі 10,00 грн.; 27.12.2013 в сумі 10,00 грн.; Авізо за грудень 2013 року в сумі 27800,00 грн.; 21.01.2014 в сумі 10,00 грн.; 29.01.2014 в сумі 20,00 грн.; 03.02.2014 в сумі 6974,02 грн.; 07.02.2014 в сумі 10,00 грн.; 07.02.2014 в сумі 15537,10 грн.; 17.03.2014 в сумі 4950,00 грн.; 20.03.2014 в сумі 60,00 грн.; 31.03.2014 в сумі 264,41 грн.; 09.04.2014 в сумі 56,57 грн.; 17.04.2014 в сумі 5756,00 грн.; 23.04.2014 в сумі 12790,00 грн.; 29.04.2014 в сумі 752,98 грн.; 08.05.2014 в сумі 2920,00 грн.; 28.05.2014 в сумі 1528,11 грн.; 06.06.2014 в сумі 100,00 грн.; 17.06.2014 в сумі 601,93 грн.; 10.07.2014 в сумі 62435,78 грн.; 30.07.2014 в сумі 251,43 грн.; 31.07.2014 в сумі 588,68 грн.; 13.08.2014 в сумі 239,93 грн.; 18.08.2014 в сумі 300,66 грн.; 10.09.2014 в сумі 11700,00 грн.; 23.09.2014 в сумі 680,26 грн.; 09.10.2014 в сумі 1250,44 грн.; 20.10.2014 в сумі 3196,67 грн.; 27.10.2014 в сумі 428,02 грн.; 27.10.2014 в сумі 739,28 грн.; 31.10.2014 в сумі 1638,97 грн.; 26.11.2014 в сумі 690,39 грн.; 04.12.2014 в сумі 14600,00 грн.; 18.12.2014 в сумі 1614,02 грн.; 25.12.2014 в сумі 581,32 грн.; 26.12.2014 в сумі 62500,00 грн.; 30.12.2014 в сумі 8,54 грн.; 27.01.2015 в сумі 1271,04 грн.; 27.01.20115 в сумі 1786,59 грн.; 02.02.2015 в сумі 6730,00 грн.; 03.03.2015 в сумі 1543,84 грн.; 19.03.2015 в сумі 122,60 грн.; 07.04.2015 в сумі 22600,00 грн.; 22.04.2015 в сумі 434,38 грн.; 22.04.2015 в сумі 816,32 грн.; 20.05.2015 в сумі 542,16 грн.; 21.05.2015 в сумі 19700,00 грн.; 28.05.2015 в сумі 87,77 грн.; 22.06.2015 в сумі 134,00 грн.; 22.06.2015 в сумі 614,71 грн.; 15.07.2015 в сумі 141,28 грн.; 12.08.2015 в сумі 89,60 грн.; 08.09.2015 в сумі 89,60 грн.; 18.09.2015 в сумі 664,25 грн.; 06.10.2015 в сумі 36950,00 грн.; 28.10.2015 в сумі 1605,09 грн.; 06.11.2015 в сумі 7350,00 грн.; 19.11.2015 в сумі 790,64 грн.; 25.11.2015 в сумі 18048,68 грн.; 01.12.2015 в сумі 15500,00 грн.; 04.12.2015 в сумі 29000,00 грн.; 18.12.2015 в сумі 26093,45 грн.; 23.02.2016 в сумі 23000,00 грн.; 09.02.2016 в сумі 293,24 грн.; 29.02.2016 в сумі 450,71 грн.; 23.03.2016 в сумі 329,37 грн.; 14.04.2016 в сумі 25600,00 грн.; 28.04.2016 в сумі 366,07 грн.; 11.05.2016 в сумі 39498,00 грн.; 19.05.2016 в сумі 16534,13 грн.; 24.05.2016 в сумі 173,79 грн.; 17.06.2016 в сумі 52,52 грн.; 30.06.2016 в сумі 32000,00 грн. (а.с. 94-284, 241 т.1).

Згідно з підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платника податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України пеня визначена пп.129.1.3 п. 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120% відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.

Таким чином, судом встановлено порушення позивачем строків сплати податку на доходи фізичних осіб, тому у відповідності до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, за прострочення встановлених строків сплати податку на доходи фізичних осіб за результатами перевірки підлягає донарахуванню пеня.

Судом встановлено, що із розрахунку пені, нарахованої ГУ ДФС у Рівненській області на підставі положень статті 129 ПК України, вбачається, що відповідачем було враховано як строк сплати податку на доходи фізичних осіб, встановлений статтею 168 ПК України, так і строк затримки цього платежу із зазначенням суми несвоєчасно сплаченої підприємством, кількості днів прострочення та розміру облікової ставки, встановленої Національним банком України (а.с.134 т.2).

Про це зазначено також і в постанові Верховного Суду від 21.08.2018.

Відповідно до поданого фіскальним органом розрахунку суми пені вбачається, що Головне управління ДФС у Рівненській області при нарахуванні пені за несвоєчасну сплату грошового зобов’язання враховувало дати фактичної сплати позивачем податку на доходи фізичних осіб та розмір облікової ставки Національного банку України станом на день виплати доходу, що повністю відповідає фактичним обставинам та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, в період з 13.08.2013 по 14.04.2013 – облікова ставка НБУ становила 6,50 %; в період з 15.04.2014 по 16.07.2014 - 9,50%, з 17.07.2014 по 12.11.2014 - 12,50%, з 13.11.2014 по 05.02.2015 -14,00%, з 06.02.2015 по 03.03.2015 -19,50 %, з 04.03.2015 по 27.08.2015 - 30,00%, з 28.08.2015 по 24.09.2015- 27,00%, з 25.09.2015 по 29.10.2015 - 22,00%.

Таким чином, відповідач при розрахунку суми пені діяв відповідно до вимог податкового законодавства. А тому, суд дійшов висновку про правомірність нарахування пені за прострочення сплати узгодженого податкового зобов’язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 72512 грн. 56 коп.

Щодо нарахованої пені в розмірі 72517,39 грн., визначеної в податковому повідомленні-рішенні, то суд зазначає про не підтвердження фіскальним органом нарахованої пені в розмірі 04 грн. 83 коп.

Зі змісту інтегрованої картки (форма 15) платника податків вбачається, що сплата в сумі 122,60 грн. відображена та включена до суми 1373,30 грн. (122,60 грн. + 434,38 грн. + 816,32 грн.) по даті фактичної оплати 22.04.2015. Щодо відображення суми перерахованого податку в розмірі 19700,00 грн. згідно платіжного доручення №25, суд зазначає, що у формі 15 зарахування такої суми відображено дату 21.05.2015, проте в оновленому розрахунку враховано 21.05.2015 (14918,45 грн. + 1377,52 грн.), у зв’язку з чим розмір пені з суми сплати 1377,52 грн. зменшується з 118,88 грн. до 114,92 грн. Сума сплати 87,77 грн. зарахована по сплаті згідно форми 15 – 21.05.2015 та в оновленому розрахунку зменшується з 08,44 грн. до 07,57 грн. Таким чином, належною сумою пені є – 72512,56 грн.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від 25.10.2016 № підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині визначення суми пені у розмірі 04 грн. 83 коп. В решті позовних вимог, які підлягали оцінці судом при новому розгляді справи, слід відмовити.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення в порядку статті 77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб’єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що при зверненні до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.10.2016 № позивачем сплачена сума судового збору у розмірі 10121 грн. 88 коп. (а.с. 13 том 1). Вказана сума судового збору стосувалася позовної вимоги майнового характеру – скасування податкового повідомлення-рішення від 25.10.2016 № на загальну суму 674791 грн. 65 коп. (133130 грн. 54 коп. – податкове зобов’язання; 469143 грн. 72 коп. – штрафні (фінансові) санкції (штрафи) – 469143 грн. 72 коп.; 72517 грн. 39 коп. - пеня).

Постановою Верховного суду від 21.08.2018 адміністративну справу направлено на новий розгляд в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.10.2016 № виключно щодо нарахування пені в сумі 72517 грн. 39 коп. Тобто, предметом нового розгляду в межах адміністративної справи є визнання протиправним та скасування рішення в частині – щодо визначення розміру пені.

Зважаючи на те, що позовна вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню, на користь позивача підлягає сума стягненню у розмірі 00 грн. 11 коп. (загальна сума податкового повідомлення-рішення – 674791 грн. 63 коп.; сума сплаченого первинного судового збору – 10121 грн. 88 коп.; відсоткове співвідношення суми пені до загальної суми ППР – 10,75%; сума пені, яка скасована судом – 04 грн. 83 коп.; сума судового збору, яка підлягає стягненню – 00 грн. 11 коп.).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» (вулиця Остафова, 7, місто Рівне, 33028; ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, місто рівне, 33023; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 25 жовтня 2016 року № в частині визначення суми пені у розмірі 04 (чотири) грн. 83 (вісімдесят три) коп.

У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 жовтня 2016 року № в частині визначенні суми пені у розмірі 72512 (сімдесят дві тисячі п’ятсот дванадцять) грн. 56 (п’ятдесят шість) коп. – відмовити.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» () суму судового збору у розмірі 00 (нуль) грн. 11 (одинадцять) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області (), сплачену відповідно до платіжного доручення від 18 квітня 2017 року №400, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25 березня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.