Справа № 755/5279/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 755/5279/18 Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії державного службовця;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивачу за період з 01.12.2015 до 01.05.2016 та виплатити різницю між перерахованою і виплаченими пенсіями.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723- XII (пенсійне посвідчення № 2 від 28.01.2011).

24.02.2018 позивач через веб-портал електронних послуг звернулась до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із скаргою стосовно ненадання останнім відповіді на її звернення від 04.10.2017 № 48 про перерахунок пенсії. До вказаного звернення позивачем було додано довідку господарсько-фінансового Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України від 02.10.2017 № 767 про заробітну плату за відповідною посадою станом 01.12.2015.

Довідка господарсько-фінансового Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України № 767 від 02.10.2017 видана ОСОБА_2 про те, що вона працювала в Секретаріаті Кабінету Міністрів України на посаді головного спеціаліста, заробітна плата, з якої призначається пенсія зазначеній особі, станом на 01.12.2015 становить 14 216, 22 грн.

07.03.2018 позивач отримала відповідь в електронному кабінеті веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України, а пізніше поштою також лист Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.03.2018 № 4195/15 про відмову у перерахуванні пенсії, оскільки Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII перерахунок пенсій державного службовця не передбачений, а тому для проведення перерахунку призначеної пенсії, як державному службовцю, немає законних підстав.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернулась до суду першої інстанції з даним позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що станом на момент звернення позивача до органу Пенсійного фонду України, норми законодавства, які передбачали можливість перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, втратили чинність, а тому відповідачем правомірно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії державного службовця.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позивач має право на перерахунок пенсії державного службовця відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про державну службу», у редакції на час призначення пенсії, з огляду на що, відмова відповідача здійснити такий перерахунок пенсії є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям були визначені постановою Кабінету Міністрів України № 865, зокрема у пунктах 4, 5, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України № 1013 не містить.

Отже, з 01.12.2015 по 01.05.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому, чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» у зв'язку з чим положення Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» частково втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Натомість у ст. 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що на час підвищення посадових окладів державних службовців та на час звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність, а діюче законодавство не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 466/6966/17, від 31.07.2018 у справі № 509/3378/16-а, від 22.08.2018 у справі № 750/11530/16-а та від 29.08.2018 у справі № 555/2183/16-а.

Відповідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 передбачено, що зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватись відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Посилання апелянта на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися є безпідставним, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Також, безпідставним є посилання апелянта на те, що відповідно до статті 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені державні службовці, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 22.03.2019.