Справа № 545/350/19
Суддя: Кіндяк І. С.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/350/19
Провадження № 2-а/545/22/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Радченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Херсонській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи вимоги тим, що 31.01.2019 року відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510.00 грн., яку він вважає незаконною та просить суд її скасувати, мотивуючи тим, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи.

Просив суд: визнати протиправними дії інспектора та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав просив задовольнити.

У судове засідання відповідач не зявився з невідомих суду підстав, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання і від якого не надійшло відзиву на позов.

Враховуючи заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 31.01.2019 року інспектором 1-ої роти 1-го батальйону УПП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАВ № 884389 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн.

Із змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_3, 31.01.2019 року, о 10:58:33 год., керував автомобілем НОМЕР_1, на 203 км автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, в Білозерському районі Херсонської області та перевозив на транспортному засобів вантаж, фактична маса якого за документами перевищує максимально допустиму вагу, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також судом встановлено, що підставою для винесення вказаної постанови став проведений працівниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 31.01.2019 року на 203 км+500 м. автодороги МІ4 сполученням «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» габаритно-ваговий контроль автомобіля НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом цистерною BURG ВРО-227 д.н.з. НОМЕР_2, в якому перевозилась соняшникова олія.

За наслідками проведеного габаритно-вагового контролю було складено:

1) Довідку № 034471 від 31.01.2019 про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

2) Акт № 037021 від 31.01.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів;

3) Квитанцію зважування № 75787 від 31.01.2019;

4) Розрахунок № 71/19 від 31.01.2019 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних ТЗ автомобільним дорогами загального користування.

Із вказаних документів фактичне навантаження на другу вісь автомобіля НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом цистерною BURG ВРО-227 д.н.з. НОМЕР_2 складало 12,150 т., при фактично допустимій вазі 11,0 т., тобто було встановлено невідповідність лише одному параметру.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306. за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з п.1 Порядку № 879 цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно - вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п.2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Також згідно з п.п.2 п.2 Порядку вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно підпункту 6 п. 2 вказаного Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання це технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 зазначеного Порядку, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно- вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Згідно статті 8 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Суд вважає, що виходячи зі змісту вказаних положень, габаритно-ваговий контроль може здійснюватися на вимірювальному та зважувальному обладнанні, яке повинно перебувати у робочому стані, а також в установленому порядку пройшло метрологічну атестацію з його подальшим клеймуванням та повинно мати відповідний сертифікат.

Водночас, акт перевірки, довідка та чек зважування не містять жодних даних щодо вагового комплексу ( марки, моделі, характеристик, можливо допустимих похибок, чи проводилося зважування з урахуванням рідкого стану вантажу), на якому здійснювався 31.01.2019 року габаритно-ваговий контроль автомобіля НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом цистерною BURG ВРО- 227 д.н.з. НОМЕР_2.

Окрім цього, вказаний Порядок взагалі не містить посилань на методику проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та вантажу.

Згідно ч.3 п.2 Порядку №879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно товарно-транспортної накладної № 681 від 30.01.2019 року, судом встановлено, що загальна маса автомобіля НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом цистерною BURG ВРО-227 д.н.з. НОМЕР_2 з вантажем складала 40,210 т., а відповідно до акту, довідки та чеку, складених за результатами ГВК - 40,500т., що не перевищує на 2 % визначені Порядком нормативи і, за таких умов, транспортний засіб, яким керував позивач не може бути визнаним великоваговим або великогабаритним, тому відсутні підстави для кваліфікації дій водія ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП.

Інших доказів по справі до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, що проведений габаритно-ваговий контроль автомобіля з рідким вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, та результати вимірювання, здійснені при цьому, не можна вважати правомірними, бо свідчать про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним рідким вантажем, а отже не являється належним, допустимим та достовірним доказом.

За таких підстав, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Херсонській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню, оскільки відповідачем до суду надано доказів які б спростовували твердження позивача.

На підставі викладеного, керуючись Закону України «Про Дорожний Рух», Закону України «Про Національну Поліцію», ст.ст. 122, 246, 248, 287-289, 291 КУпАП, ст.ст. 5-14, 72-76, 242, 246, 250-251, 255, 293, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Херсонській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати постанову серії ЕАБ № 884389 від 31.01.2019р. про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, винесену інспектором 1-ї роти 1-го батальйону УПП в Херсонській області летенантом поліції ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 - незаконною та скасувати її.

Апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя Полтавського районного суду

Полтавської області ОСОБА_5