Справа № 460/356/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2019 року м. Рівне №460/356/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача зі збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожний роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 01.02.2019, на підставі частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплачувати позивачу пенсію з урахуванням проведеного перерахунку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії. Вказує, що звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач відмовив йому в здійсненні такого перерахунку. Вказану відмову позивач вважає протиправною, що і стало підставою для звернення до суду. З огляду на наведене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дійсно передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85% заробітку. Однак, позивач отримує пенсію за віком, призначену на умовах частини першої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тому, відповідно розрахунок та підвищення до пенсії позивача проведено згідно з статтею 28 вказаного Закону. Також, відповідач зазначив, що 11.10.2017 у відповідній частині набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.12.2017 №2148-VII, яким норму ч.2 ст.56 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено словами та цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"». Таким чином, на думку відповідача, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу. На підставі вищенаведеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення серії А №150104, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 03.03.2014 (а.с.5).

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пенсійним посвідченням №107508, виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Кузнецовської міської ради 03.09.1993, загальний стаж роботи позивача складає 34 роки та 28 днів (а.с.6).

06.02.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказане не заперечується сторонами згідно зі змістом позовної заяви та відзиву.

Листом від 13.02.2019 за №321/О-22 відповідач повідомив позивачу, що він отримує пенсію за віком, призначену на умовах частини першої статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Разом з тим, 11.10.2017 у відповідній частині набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.12.2017 №2148-VII, яким норму ч.2 ст.56 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено словами та цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"». При цьому, відповідачем не заперечувалося право позивача на здійснення перерахунку його пенсії з урахуванням ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, як зазначив відповідач у листі, такий перерахунок є невигідним позивачу, оскільки в разі його проведення розмір пенсії останнього зменшиться. З огляду на наведене, відповідач вказав на відсутність законних підстав для перерахунку пенсії позивачу.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058), який набрав чинності 01.01.2004.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1058, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1058) передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

При цьому, пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1058 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796) визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону №796 передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Аналіз вказаних вище правових норм дозволяє прийти до висновку, що законодавцем надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058, або спеціальним Законом №796.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796, в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

При цьому, слід зазначити, що починаючи з впровадженням в Україні пенсійної реформи, тобто з 01.01.2004, призначення та перерахунок пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції є неможливим лише на підставі Закону №796 без врахування положень Закону №1058.

Застосування окремих положень Закону №1058, на переконання суду, не є перешкодою для застосування положень Закону №796 при обрахунку пенсії вказаній категорії осіб.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 в справі №560/675/17.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивач віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та має стаж роботи понад 20 років, а тому він має право на збільшення розміру пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796.

Більше того, суд зауважує, що у від 13.02.2019 за №321/О-22 відповідачем не заперечувалося право позивача на отримання вказаного підвищення до пенсії.

При цьому, посилання відповідача у вказаному вище листі та відзиві на позовну заяву на те, що з 11.10.2017 у відповідній частині набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон №2148), яким у статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пункт 2 доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"», суд вважає безпідставним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 принцип, закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що пенсія за віком позивачу призначена з 1993 року, Законом №2148 частина 2 статті 56 Закону №796 доповнено з 11.10.2017, а відтак вказані зміни, на переконання суду, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки позивач набув право на відповідний перерахунок значно раніше ніж Закон №2148 набрав чинності.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону №796 є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.44 Закону №1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 4 статті 45 Закону №1058 визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону №796 06.02.2019. А тому, суд прийшов до висновку про необхідність зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу починаючи з 01.02.2019, тобто з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, оскільки відповідну заяву подано ним до 15 числа включно.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у позовній заяві позивачем заявлено лише вимогу зобовязального характеру.

Однак, статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі шляхом визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Статтею 245 КАС України також встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Оскільки, судом встановлений факт наявності бездіяльності з боку відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з урахуванням вимог ч.2 ст.56 Закону №796, то суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинення певних дій.

Підсумовуючи вище наведене в його сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць суд зазначає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, предметом судового розгляду у вказаній справі є перевірка наявності у позивача права на перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796. Натомість, п.1 ч.1 ст.371 КАС України передбачає негайне виконання рішень суду про присудження виплати пенсій, а не про перерахунок пенсій. Тобто, застосування приписів п.1 ч.1 ст.371 КАС України можливе у випадку, наприклад, коли пенсія взагалі не виплачувалася особі та така особа звернулася до суду з позовом про зобовязання органу Пенсійного фонду виплатити їй пенсію.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат згідно з ст.139 КАС України відсутні, оскільки у відповідності до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від спати судового збору за подання даного позову до суду.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку.

Зобовязати Володимирецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 01 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (34400, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (34300, Рівненська обл., смт. Володимирець, вул. Соборна, 28, ).

Повний текст рішення складений 21 березня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.