Справа № 7412/10/1570
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-7412/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2011 року.

Одеський окружний адміністративний суд:

головуючого судді -Соколенко О.М.

при секретарі -Соколик І.М.

за участю: представника позивача -ОСОБА_1 (за довіреністю);

представника відповідача - Покотило Н.М. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про визнання незаконним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 02.07.2010 року -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси з позовними вимогами про визнання незаконним та скасування рішення № від 02.07.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 153706 грн. 00 коп.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу та зазначає, що щоденно друкує на реєстраторі розрахункових операцій фіскальні звітні чеки і забезпечує їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій; в ході здійснення своєї діяльності проводить розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості; також, в ході здійснення своєї діяльності веде у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації, та здійснює продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку доказом чого є, накладні. Книга обліку доходів та витрат позивачем ведеться, та сума коштів, яка була виявлена в ході перевірки в розмірі 330 грн. 00 коп. належала іншому суб'єкту господарської діяльності, з яким підприємець спільно працює в даному приміщені, доказом чого є договір про співпрацю від 15.09.2010 року. Крім того, позивач вважає, що податковим органом порушено вимоги ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», оскільки період планової перевірки, який зазначено, перевищує допустимий період проведення планової перевірки суб'єктів малого підприємництва. Таким чином, позивач вважає що податковим органом був зроблений невірний висновок щодо порушення пп. 9, 11, 12, 13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та вважає, що прийняте відповідачем рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 02.07.2010 року, яким були нараховані штрафні санкції в розмірі 153 706 грн. 00 коп. підлягає скасуванню, та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив про відсутність підстав для задоволення позову, та наполягав на тому, що штрафні (фінансові) санкції до позивача застосовані правомірно за порушення позивачем п.п. 9, 11, 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Також, відповідач у своїх запереченнях зазначив, що перевірка позивача, за результатами якої прийнято оскаржуване рішення, була проведена відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», який не пов'язаний з нарахуванням та сплатою податків. Підставою для проведення планової перевірки позивача щодо дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій є план-графік проведення перевірок та направлення на перевірку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений адміністративний позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях на адміністративний позов.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, ознайомившись з запереченнями відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрований Виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.09.2009 року, номер запису 0082184, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с.9).

Позивач знаходиться на обліку як платник податків в державній податковій інспекції у Київському районі м. Одеси, та перебуває на загальній системі оподаткування.

Судом встановлено, що з 05 по 15 червня 2010 року головними державними податковими ревізор-інспекторами ДПА в Одеській області Черновою Л.П. та Справцевою Л.В. відповідно до плану-графіку проведення перевірок відділом контролю за

суб'єктами господарювання, що здійснюють розрахунки у готівковій формі управління податкового контролю юридичних осіб ДПА в Одеській області на червень 2010 року, затвердженого головою ДПА в Одеській області (а.с.116-117) та на підставі направлення на перевірку від 01.06.2010 року № 3283/23-7017 (а.с.115) проведена перевірка бару за адресою: АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_3

Згідно копії направлення на перевірку, яка наявна в матеріалах справи, бармен ФОП ОСОБА_3 -ОСОБА_6 був ознайомлений із вказаним направленням, що підтверджується його підписом.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 2524/15/32/23/НОМЕР_2 від 05 червня 2010 року за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій (а.с.84-85). Як встановлено судом, перевірку здійснено в присутності бармена ОСОБА_6

Судом встановлено, що на підставі вищезазначеного акту перевірки за № 2524/15/32/23/НОМЕР_2 від 05 червня 2010 року, ДПІ у Київському районі м. Одеси прийнято рішення № від 02 липня 2010 року про застосування до ФО-П ОСОБА_3 суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 153706 грн. 00 коп. за порушення пп. 9, 11, 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(а.с.15).

Суд вважає, що перевірка позивача проведена у межах повноважень, що передбачені законодавством України, а рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси прийнято правомірно, виходячи з наступного.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(надалі - Закон).

Статтею 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»передбачено, що контроль за додержанням суб`єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Згідно ч.4 ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Отже, суд не приймає, до уваги посилання позивача, на ті обставини, що відповідачем порушено норми ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»(який діяв на момент проведення перевірки), оскільки зазначена норма регулює проведення планових та позапланових виїзних перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаних з питанням сплати податків і зборів до бюджетів та державних цільових фондів і не поширюється на перевірки, які проводяться щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктів підприємницької діяльності.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що перевірка позивача проведена в межах повноважень органів державної податкової служби України, у визначений законодавством спосіб та у відповідності до порядку, передбаченого законодавством України.

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем п.п. 9, 11, 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Так, в п.п. 2.2.14 акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем режиму попереднього програмування найменування та кількості товару згідно чеку № 0018309 від 05.06.2010 року.

Як вбачається з копії фіскального чеку № 0018309 від 05.06.2010 року (а.с.101), позивачем не вказано кількості напою (порцій) та ціну коньяку «Мартель VS», тобто порушено вимоги п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно з п. 11 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через реєстратори розрахункових операції з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Відповідно до п.6 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -у разі проведення розрахункової операції через реєстратори розрахункових операції без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Таким чином, відповідачем було правомірно застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 85 грн. 00 коп. (17 грн. х 5).

Також, в акті перевірки зазначається, про порушення позивачем п.13 ст. 3 Закону, а саме, перевіркою встановлено невідповідність суми наявних готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті (Х-звіті).

Відповідно до п. 13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Так, згідно опису наявних готівкових коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків (а.с.100), сума готівкових коштів, що належить ФОП ОСОБА_3 складає 674 грн. 00 коп., показники „Х" -денного звіту РРО -344 грн. 00 коп., невідповідність наявних готівкових коштів показникам „Х" -денного звіту РРО складає 330 грн. 00 коп.

Як вбачається з „Х"-звіту за 05.06.2010 року сума коштів складає 344 грн. 00 коп. (а.с.100, зворотній бік).

У денному звіті відображається повна інформація про денні підсумки розрахункових операцій, при цьому, сума коштів, зазначена у денному звіті РРО має відповідати сумі готівкових коштів на місці проведення розрахунків.

Судом не приймається до уваги посилання представника позивача на те, що кошти у розмірі 330 грн. 00 коп., належали іншому суб'єкту господарювання, оскільки вищевказаний опис та перерахунок готівкових коштів, що належить ФОП ОСОБА_3 зробив власноручно у присутності посадових осіб податкової служби бармен ОСОБА_6, що підтверджується його підписом.

Згідно зі ст. 22 Закону (яка діяла на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваного рішення) у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Як свідчать матеріали справи відповідачем вказані норми порушені, сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків не відповідає сумі, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, таким чином, відповідачем було правомірно застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 1650 грн. 00 коп. (330 грн. х 5).

Крім того, в ході проведення перевірки перевіряючими встановлено порушення позивачем п. 9. ст.3 Закону, а саме: не забезпечення щоденного друкування фіскальних звітних чеків (Z-звітів) за 19.02.2010 року та 18.03.2010 року.

Пунктом 9 ст. 3 цього Закону передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій контрольні стрічки і забезпечувати їх збереження протягом трьох років.

Відповідно до п.4 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваного рішення), за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Представником позивача в обґрунтування того, що ним не було порушено п. 9 ст. 3 Закону, не було надано до суду жодних доказів, у зв'язку з чим, суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 680 грн.00 коп. (340 грн. х 2).

Також, перевіркою встановлено здійснення позивачем реалізації товарів, які не оприбутковані у встановленому Законом порядку, а саме, у ході перевірки наданої книги обліку доходів та витрат (ф.№10), зареєстрованої в ДПІ у Київському районі м. Одеси за № 1215 від 02.10.2009 року ФОП ОСОБА_3, відсутні записи про оприбуткування закупленого товару у графах № 2,3,4,5 у період з 13.11.2009 року по 05.06.2010 року, чим порушено вимоги п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»облік товарних запасів фізичною особою -суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, встановленому чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) -у порядку, встановленому відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. При цьому, обов'язок з ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Судом встановлено, що позивач здійснював торгівлю підакцизними товарами (алкогольними напоями).

Як вбачається з акту перевірки № 2524/15/32/23/НОМЕР_2 від 05 червня 2010 року позивачем була надана книга № 1215 обліку доходів та витрат (а.с.69-75), де не були зазначені товари, що реалізуються, а саме, алкогольні напої.

Згідно п.1 «Порядку ведення книги обліку доходів і витрат», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року за N 1269, книга обліку доходів і витрат ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством.

Суб'єктом підприємницької діяльності відповідно до вимог вищевказаного Порядку до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечується представником позивача, що на момент проведення перевірки, відповідних записів, крім „дати", „валового доходу" та в деяких випадках -„документально підтверджені витрати" в книзі обліку доходів і витрат внесено не було.

Крім того, перевіряючими складено відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом 05.06.2010 року -Додаток № 3 (а.с.120), згідно якої станом на 05.06.2010 року не обліковано товару на загальну суму 75645 грн. 50 коп., на які наявні не всі накладні за місцем реалізації.

У зазначеному додатку №3 внесено запис перевіряючими про те, що дані про облік та оприбуткування товару відсутні у книзі обліку доходів та витрат по Ф № 10, зареєстрованої в ДПІ у Київському районі м. Одеси за № 1215 від 02.10.09 року, облік відсутній з початку ведення вказаної книги, а саме з 13.11.2009 року, про що зроблено запис у книзі обліку доходів та витрат по Ф № 10.

Вказаний додаток підписаний посадовою особою позивача - барменом ОСОБА_6 без будь-яких зауважень та заперечень, таким чином, обставини, що зазначені у ньому підтверджені повноважним представником позивача, а тому, на підставі положень ч.3 ст.72 КАС України, ці обставини вважаються встановленими.

З акту перевірки вбачається, що суб'єкту господарювання ОСОБА_3 було запропоновано у десятиденний строк з'явитися до ДПІ у Київському районі м. Одеси для ознайомлення з матеріалами перевірки та надання вмотивованих пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті, а також, надати накладні на товар згідно додатку та книгу обліку доходів та витрат. Судом встановлено, що зі змістом цього акту були ознайомлені бармен ОСОБА_6 та представник позивача ОСОБА_6, та один примірник акту перевірки, після ознайомлення зі містом отримав ОСОБА_6, та зауважень до акту перевірки не надходило.

Так, до суду, позивачем надано видаткові накладні, проте дослідивши ці докази судом встановлено, що вказані видаткові накладні враховані перевіряючими під час перевірки, що відображено у додатку до акту перевірки, між тим, серед них відсутні видаткові накладні на товар, який відображений у додатку з позначкою, що видаткові накладні відсутні.

Враховуючи, що позивачем ведеться книга обліку доходів і витрат по формі № 10, але в порушення вимог чинного законодавства в книзі не підтверджено належний облік товарних запасів, до яких відносяться і алкогольні напої, зазначені у відомості про результати перевірки від 05.06.2010 року, які знаходились у барі за адресою: АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_3, а саме у відповідних графах, визначених в додатку № 10 Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, не зазначені товари за місцем їх реалізації, що свідчить про реалізацію товарів, які не обліковані у відповідності до вимог чинного законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем неналежно виконувався покладений на нього обов'язок щодо ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваного рішення), передбачено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи, що перевіркою встановлені фактичні залишки запасів на суму 75645 грн. 50 коп., при відсутності залишків запасів за даними обліку, суд вважає, що ФОП ОСОБА_3 порушено п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у зв'язку із чим штрафна санкція в розмірі 151291 грн. 00 коп. (75645 грн. 50 коп. х 2) застосована правомірно. При цьому суд враховує, що як під час проведення перевірки, так і на час підписання акту перевірки позивач не надав доказів обліку залишків запасів.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що застосовані до позивача штрафні (фінансові) санкції ДПІ у Київському районі м. Одеси відповідають вимогам ст.ст.17, 20 (в редакції, що діяли на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваного рішення), ст. 22 (яка діяла на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваного рішення) Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»щодо їхнього розміру та порядку й строків застосування.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного позивачем рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси, у зв'язку з чим позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про визнання незаконним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 02.07.2010 року щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 153 706 грн. 00 коп. за порушення п. 9, 11, 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»-задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 71, 72, 79, 86, 158 -163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про визнання незаконним та скасування рішення № від 02.07.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 153706 грн. 00 коп. - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 07 лютого 2011 року.

Суддя О.М. Соколенко

.

/