Справа № 200/14128/18-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 р. Справа№200/14128/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, Управління) про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у нездійсненні компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року, зобовязання здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії згідно постанови суду від 10 листопада 2017 року за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати затвердженим Постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ. Пенсія призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років з січня 2016 року з урахуванням довідки Голови ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області. Зазначену постанову суду було виконано в січні 2018 року та було виплачено доплату за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року. 11 травня 2018 року позивач звернувся до Управління із заявою про надання інформації щодо розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів та проведення виплати компенсації у випадку її не проведення. Листом від 22.05.2018 року № 1637-П-01 відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати компенсації втрати частини доходів.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його права.

Ухвалою суду від 02 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк звернення.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

22 січня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що доплату згідно рішення Словянського міськрайонного суду було своєчасно зараховано на карткових рахунок позивача у грудні 2017 року, а тому відсутні підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14 березня 2019 року.

Сторони, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином до суду не зявились.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, є громадянином України ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії ВС № 771965).

Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та пенсію за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням довідки Голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС у Донецькій області від 31 травня 2017 року , починаючи з 01 січня 2016 року. Постанова суду набрала законної сили 19 грудня 2017 року. (а.с. 21-23)

Згідно наданого розрахунку доплата за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 р., була проведена 27 грудня 2017 року.(а.с. 31-32)

11 травня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про надання інформації щодо нарахування та проведення компенсації втрати частини доходів у звязку з несвоєчасною виплатою перерахованої пенсії та різниці з 01 січня 2016 року та проведення нарахування компенсації.

Листом від 22 травня 2018 року № 1637-П-01 відповідач повідомив, що доплату було проведено на відкритий картковий рахунок в ПАТ «Ощадбанк», а отже відсутні підстави для виплати компенсації за втрату доходів.

Інших доказів відповідачем до суду не надано.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на позов, спірними питанням у справі є правомірність невиплати компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплати пенсії.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-ІІІ"Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"(надалі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (надалі - Порядок №159).

Згідно із ст.1,2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Пунктом 2 Порядку №159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

У п. 4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов'язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане уст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов'язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 (№523/1124/17), від 03.07.2018 (справа № 521/940/17), від 18.07.2018 (справи №№ 185/515/16-а(2-а/185/5/17), 490/6755/15-а) від 15.08.2018 (справа №653/3356/17) та від 05.10.2018 (справа № 162/787/16-а).

Первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати є наявність вини відповідача.

У даній справі позивач просить нарахувати компенсацію на суму донарахованої пенсії, яка виплачена йому у грудні 2017 року на підставі судового рішення постанови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2017 року №243/9047/17, що набрало законної сили 19 грудня 2017 року.

Отже, несвоєчасне нарахування сум відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

З урахуванням викладеного вище, беручи до уваги те, що суму донарахованої пенсії позивачу вчасно не виплачено з вини відповідача, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на одержання компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати пенсії на один і більше календарних місяців за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2017 року.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки термін порушення виплати не перевищує один календарний місяць.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності суд доходить висновку про обґрунтованість предявленого позову та про часткове задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 352, 40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо нездійснення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2017 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії згідно постанови Словянського міськрайнного суду Донецької області від 10 листопада 2017 року, за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 14 березня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Грищенко Є.І.