Справа № 521/19815/18
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/31/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Бєрової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил№1787/50000/18 від 07.11.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1787/50000/18 від 07.11.2018 року, в якій просить суд скасувати постанову Одеської митниці ДФС у справі про порушення митних правил№1787/50000/18 від 07.11.2018 року та закрити провадження у адміністративній справі. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 07.07.2018 року відносно нього старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС Олексюком К. М . складено протокол про порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, якому присвоєно номер 1787/50000/18. 02.11.2018 року позивач надав до митниці письмові пояснення, у яких повідомив обставини протоколу про порушення митних правил, доводи своєї невинуватості, та просив посадову особу, яка буде розглядати справу, не притягувати його до адміністративної відповідальності. Однак, 07.11.2018 року заступником начальника Одеської митниці ДФС Передерій В.В. було винесено постанову в справі про порушення митних правил №1787/50000/18, згідно з якою на позивача накладено штраф у розмірі 2 115 393 грн. 54 коп. Ознайомившись з зазначеною постановою та проаналізувавши її зміст, позивач вважає, що даний штраф є незаконним, необґрунтованим, протокол по справі був складений з метою нарощування показників, а у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Позивач вважає, що незаконність постанови про порушення митних правил випливає з наступного: 1. автомобіль, який позивач вивозив з митної території України, не відповідає нормам ЄВРО 5, оскільки був виготовлений до 2010 року, тобто його неможливо офіційно ввезти та розмитнити у режимі імпорту. Як наслідок, відсутня база оподаткування, з якої можна розрахувати митні платежі. На вказані обставини працівник митниці при складанні протоколу уваги не звернув, що призвело до невірного встановлення обставин та їх кваліфікації. Даний висновок стосовно відсутності бази оподаткування митними платежами, підтверджується також положеннями статей 49 та 50 Митного кодексу. Таким чином позивач вважає, що Митний кодекс України не передбачає використовувати відомості про митну вартість товарів з метою складання протоколу про порушення митних правил. Питання, яким чином була розрахована сума несплачених митних платежів, залишається відкритим. 2. Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, автомобіль марки Land Rover Range Rover Sport державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо якого надано пільги при переміщенні через кордон, був ввезений на митну територію України 17.05.2018 року в режимі «тимчасове ввезення» нерезидентом громадянином ОСОБА_3 в режимі тимчасового ввезення до 1 року з метою особистого користування, який взяв на себе обов`язки щодо дотримання правил режиму тимчасового ввезення. Позивач не знав, і не повинен був знати в якому режимі було ввезено транспортний засіб і чи були на нього отримані будь-які митні пільги. Крім того він не міг мати прямий умисел на вчинення будь-якого порушення митних правил, оскільки не є ані власником транспортного засобу, ані особою, відповідальною за дотримання правил митного режиму, ані взагалі заінтересованою в цьому особою. Так, позивач виконуючи свої службові обов`язки, за погодженням з керівником фірми, якій належить автомобіль, ОСОБА_2 , вивозив автомобіль до Республіки Литва з метою проходження чергового технічного огляду, а також з метою перевезення службових комерційних документів, тому вказане не може розглядатись як склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МКУ. 3. Як встановлено ст. 10 КУпАІІ, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Позивачу передали транспортний засіб згідно п. 2.2 Правил дорожнього руху, та він не мав мети ухилення від сплати митних платежів, оскільки не знав та не міг знати про те, яким чином автомобіль був ввезений на територію України, у якому митному режимі ввезений, чи були надані та які пільги були надані під час його ввезення. Проте зазначені обставини безпідставно не були враховані працівниками Одеської митниці ДФС під час складання протоколу. Крім того позивач зазначає, що до цього випадку він неодноразово виїжджав у ідентичній ситуації за межі території України на автомобілі на іноземній реєстрації, що був ввезений не ним, і у митниці чомусь питань до нього не виникало. Позивач вважає постанову незаконною, винесену без всебічного повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що стало приводом для звернення до суду з даним позовом. 07.03.2019 року до канцелярії суду позивачем подані додаткові документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію ТЗ Land Rover Range Rover Sport державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; довіреність директора ОСОБА_2 від 08.01.2018 року згідно з якою він довіряє представляти його інтереси ОСОБА_1 у всіх підприємствах, установах організаціях, інституціях, як власника ТЗ Land Rover Range Rover Sport державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;розгорнуту виписку з реєстру юридичних осіб Литовської республіки з якої вбачається, що відповідно до Загальних зборів Акціонерів з 20.03.2012 року Керівником ЗАТ «ФІНБАЛТ» зареєстрований ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстрований з 04.08.2016 року як Акціонер.

Представник відповідача - Одеської митниці ДФС в судові засідання не з`являвся, представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2018 року співробітником Одеської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 1787/50000/18 у зв`язку із вчиненням гр. України ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Як зазначено в адміністративному протоколі про порушення митних правил №1787/50000/18 підставою для його складання стало наступне.

07.07.2018 року о 14:00 в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС в напрямку з України до Молдови в`їхав легковий автомобіль марки «Land Rover Range Rover sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 (країна реєстрації Республіка Литва) під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Для проходження митного контролю та митного оформлення громадянин України ОСОБА_1 надав наступні документи: паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданий 28.01.2016 органом 5101, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 31.10.2017, доручення на право керування транспортним засобом б/н від 05.07.2018.

В ході проведення перевірки із застосуванням інформації, яка міститься в журналі обліку транспортних засобів «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» Єдиної інформаційної автоматизованої системи Держмитслужби України було встановлено, що 17.05.2018 автомобіль марки «Land Rover Range Rover sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 (країна реєстрації Республіка Литва) було ввезено на митну територію України в зоні діяльності відділу митного оформлення №2 митного поста «Аккерман» пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці ДФС по «зеленому коридору», в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», з метою особистого користування громадянином ОСОБА_3 .

Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з рахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ст. 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Митний контроль закінчується у разі звезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Частиною 4 ст. 380 МК України встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Тобто, користування даним автомобілем іншими особами ніж гр. ОСОБА_3 є незаконним.

У своєму поясненні від 02.11.2018 гр. України ОСОБА_1 факт порушення ним митних правил за ст. 485 МК України не визнав та зазначив, що положення ст. 380 МК України стосовно тимчасового ввезення транспортного засобу не відповідає ст. 7 Додатку С Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 року).

Під час складання протоколу про порушення митних правил та розгляду даної справи, Одеській митниці ДФС не було надано відповідних документальних підстав, які б підтверджували, що даним автомобілем гр. ОСОБА_1 користувався на умовах тимчасового ввезення в порядку, передбаченому Конвенцією про тимчасове ввезення.

Згідно з пунктом «а» статті 7 Додатку «С» Конвенції про тимчасове ввезення (далі - Конвенція), прийнятої 26.06.1990 у м. Стамбулі, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України від 24.03.2004 № 1661-IV «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення» транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення.

Відповідно до пункту «b» статті 1 Додатку «С» Конвенції «комерційне використання» означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Умови здійснення міжнародних перевезень вантажів та пасажирів (багажу) регламентовано Конвенцію про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956) та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973), до яких Україна приєдналась 01.08.2006 та 05.12.2004 відповідно.

Конвенція про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956) застосовується до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів за винагороду з використанням автомобілів, коли вказані в договорі місце прийняття до перевезення вантажу і місце, передбачене для здачі вантажу, знаходяться на території двох різних країн, з яких принаймні одна являється учасником Конвенції. Статтями 4 та 5 цієї Конвенції, передбачено, що договір перевезення встановлюється накладною, другий примірник якої супроводжує вантаж.

Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973) застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення пасажирів (та у відповідних випадках-їх багажу) транспортними засобами, коли у договорі вказано, що перевезення здійснюється територією принаймні двох країн та що пункт відправлення або пункт призначення, або той та інший знаходяться на території однієї з країн, що домовляються. Статтею 5 зазначеної Конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів перевізник має видати індивідуальний або колективний квиток, в якому мають бути зазначені назва та адреса перевізника, а також який містить вказівку, що договір перевезення підпадає під дію положень цієї Конвенції.

Крім того, питання міжнародних перевезень пасажирів і вантажів врегульовано розділом IV Закону України від 05.04.01 № 2344-ІП «Про автомобільний транспорт» (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого: 1) при виконанні міжнародних перевезень вантажів пособи повинні мати: дозвіл України; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж; 2) при виконанні міжнародних перевезень пасажирів особи повинні мати: дозвіл України; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; список пасажирів для нерегулярних та маятникових перевезень); білетно-облікову документацію. У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів па або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Відповідно ст. 9 до Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного з йду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Таким документом при автомобільних перевезеннях може бути міжнародна автомобільна накладна (CMR).

Пунктом 1 ч.1 ст.335 МК України визначено перелік документів та відомостей, які перевізник (декларант, уповноважена ним особа) надають органу доходів і зборів при перевезені товарів автомобільним транспортом: а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про і : го державну реєстрацію (національну належність); б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

З огляду на викладене, визнання автотранспортного засобу (у тому числі легкового) як транспортного засобу комерційного використання можливо виключно за умови його використання для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, що повинно підтверджуватись: - при платному перевезенні осіб: білетно-обліковою документацію; - при платному чи безоплатному промисловому чи комерційному транспортуванні товарів: товарно-транспортними документами, зокрема міжнародною автомобільною накладною (СМЯ).

При цьому громадянин, який возить транспортний засіб комерційного призначення на митну територію України, повинен мати: - документи, що підтверджують здійснення цим громадянином діяльності на користь юридичної особи - власника (користувача) транспортного засобу; - належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення транспортного засобу; - документи на транспортний засіб, що підтверджують його реєстрацію в іншій державі на ім`я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами України; - документи на транспортний засіб, що підтверджують мету його тимчасового ввезення; - документи, що підтверджують комерційне використання транспортного засобу.

В наявних матеріалах не вбачається жодних документів, які б підтверджували використання зазначеного в протоколі про порушення митних правил транспортного засобу для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безплатного перевезення товарів.

Як слідує із листа Державної митної служби України від 05.03.2013 №11.1/2- 12.2/2172-ЕП «Про тимчасове ввезення автомобільних транспортних засобів громадянами-резидентами», відповідно до ч.ч.1,2 ст. 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст. 189 МК України та в Додатках В.1- В.9,С,Б до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених вказаними Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Згідно з пунктом «а» статті 5 Додатка С до Конвенції для того, щоб можна було скористатись правами на пільги, що надаються цим Додатком, транспортні засоби комерційного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім`я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які здійснюють свою діяльність з такої території.

Зазначені норми статей 105 та 189 МК України та Конвенції стосовно надання пільг в оподаткуванні митними платежами при тимчасовому ввезенні транспортних засобів - можуть застосовуватись виключно для транспортних засобів комерційного призначення (використання).

При цьому, для статусу «транспортного засобу комерційного призначення (використання)» вирішальним є не сам факт державної реєстрації у відповідній країні на юридичну особу (а не фізичну), а саме мета використання, яка чітко зазначена в Конвенції - «для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів».

Як слідує із положень Митного кодексу України та Конвенції транспортні засоби, які тимчасово ввозяться на митну територію України в службових цілях, а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів через митний кордон України, не відносяться до транспортних засобів комерційного призначення та їх митне оформлення здійснюється на загальних підставах в порядку, передбаченому главою 55 МК України «Пропуск на оподаткування товарів, які ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України».

Згідно з пунктом 60 частини 1 статті 4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Відповідно до пункту «с» статті 1 Додатка С до Конвенції «приватне використання» означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Пунктом «f» статті 1 Конвенції термін «особа» означає як фізичну, так і юридичну особу, якщо інше не передбачене контекстом.

Згідно з матеріалами справи про порушення митних правил, зазначений транспортний засіб було ввезено на митну територію України по «зеленому коридору».

Відповідно до статті 366 МК України діє двоканальна система митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, тобто спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Враховуючи положення статті 366 МК України транспортні засоби комерційного призначення повинні переміщуватися по каналу, позначеному символами червоного кольору («червоний коридор»).

Для реєстрації та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України в пункті пропуску з використанням смуг руху «червоний коридор» використовується складова частина автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» - функціональний модуль «Диспетчер зони митного контролю».

Результати митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів фіксуються у функціональному модулі «Електронний журнал вантажного пункту пропуску», до якого, зокрема, вноситься інформація по VIN - коду транспортного засобу, призначення транспортного засобу та режим його переміщення.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, вищезазначений транспортний засіб не використовувався для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення товарів, був ввезений на митну територію України по „зеленому коридору" як транспортний засіб особистого користування, тобто не мав статусу транспортного засобу комерційного призначення (використання), у зв`язку з чим були застосовані норми ст. 380 МК України, та громадянин ОСОБА_1. неправомірно, без дозволу органу доходів і зборів користувався зазначеним автомобілем, тимчасово ввезеним на митну територію України, який знаходиться під митним контролем та митне оформлення якого не завершено.

Судом встановлено, що громадянином-нерезидентом ОСОБА_3 було ввезено автомобіль в режимі «тимчасове ввезення до одного року» із звільненням від сплати митних платежів, громадянин ОСОБА_1 не ввозив вказаний автомобіль на митну територію України, однак в подальшому саме він неправомірно користувався зазначеним транспортним засобом, стосовно якого було надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тобто саме громадянин ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від митних платежів, оскільки тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Враховуючи викладене, транспортний засіб «Land Rover Range Rover sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , не здійснював комерційні перевезення осіб та товарів, тому він відноситься до категорії транспортного засобу особистого користування та громадянин ОСОБА_1. неправомірно, без дозволу органу доходів і зборів користування зазначеним автомобілем, тимчасово ввезеним на митну територію України, який знаходиться під митним контролем та митне оформлення якого не завершено.

Отже, громадянин ОСОБА_1 неправомірно користувався зазначеним транспортним засобом, іноземної реєстрації, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Щодо розрахунку суми несплачених митних платежів, які підлягають сплаті у разі ввезення транспортного засобу автомобіль «Land Rover Range Rover sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 (країна реєстрації Республіка Литва), на митну територію України громадянином-резидентом, судом встановлено.

Відповідно до Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» від 06.07.2005 №2739- IV, встановлено, що «Пропуск на митну територію України з метою вільного обігу та першу реєстрацію в Україні ввезених транспортних засобів нових і таких, що були в користуванні, або виготовлених в Україні здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам не нижче рівня "ЄВРО-2" згідно з технічними регламентами та національними стандартами (щонайменше за умови відповідності вимогам рівня "В" ДСТУ UN/ЕСЕ R 49-02А, В:2002 або "B","C","D" ДСТУ UN/ЕСЕ R 83-03:2002, які застосовують залежно від особливостей конструкції транспортних засобів):

Пропуск на митну територію України з метою вільного обігу та першу реєстрацію в Україні транспортних засобів за кодами товарних позицій 8701 20, 8702, 8703, 8704, 8705 згідно з УКТ ЗЕД ( 237ІГ-14 ) як вироблених в Україні, так і ввезених на митну територію України, нових і таких, що були в користуванні, здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам: не нижче рівня "ЄВРО-5" - з 1 січня 2016 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до 31 грудня 2015 року включно; не нижче рівня "ЄВРО-6" - з 1 січня 2018 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до 31 грудня 2017 року включно.

Однак, згідно зі статтею 3-2 Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» від 06.07.2005 №2739-ІV, дія статей 1 і 2 цього Закону не поширюється на транспортні засоби, які ввозяться на митну територію України тимчасово, з метою транзиту та при переселенні громадян на постійне місце проживання до України.

Згідно з вищезазначеним, дані положення стосуються ввезення транспортних засобів, ввезених для вільного обігу на територію України, однак автомобіль «Land Rover Range Rover sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 (країна реєстрації Республіка Литва), був ввезений на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», згідно з інформацією Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби.

Враховуючи вище викладене, чинним законодавством України встановлена можливість ввезення на територію України транспортних засобів в інших митних режимах, які передбачають нарахування митних платежів.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Згідно з ст. 103 МК України «Митний режим тимчасового ввезення» тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Враховуючи вищевикладене, розрахунок митних платежів проводився з урахуванням визначених МК України норм, встановлених для митного режиму «тимчасове ввезення», шляхом проведення розрахунку всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, за діючими ставками податків і зборів та згідно з офіційним курсом Нацбанку України.

З метою забезпечення дотримання наказу Державної фіскальної служби України від 09.07.2015 №484 та Положень, якими затверджені функціональні повноваження посадових осіб структурних підрозділів митниці та забезпечення виконання функцій з питань, віднесених до компетенції структурних підрозділів митниці, у відповідності до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання від 07.08.2015 № 1827/15-70-25 обчислення належних до сплати митних платежів здійснюється безпосередньо посадовими особами митного поста.

Згідно Положень про митні пости, до основних завдань та функцій митних постів Одеської митниці ДФС серед іншого відносяться: справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених МК України, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України; контроль правильності визначення митної вартості товарів.

Крім того, відсутність інформації щодо суми митних платежів унеможливлює притягнення порушника до відповідальності за порушення митних правил, оскільки санкція статті 485 МК України передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Враховуючи викладене, при розгляді справи про порушення митних правил №1787/50000/18 суму накладеного на громадянина України ОСОБА_1 штрафу було встановлено відповідно до розрахунку платежів, згідно зі службовою запискою митного поста «Спеціалізований» Одеської митниці ДФС від 14.09.2018 №1170/15-70-69 з урахуванням експертного авто товарознавчого дослідження №105/18 від 7.09.2018, відповідно до якого сума несплачених митних платежів, які підлягали б сплаті при ввезенні автомобіля «Land Rover Range Rover sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 (країна реєстрації Республіка Литва), на митну територію України громадянином- резидентом складає 705131,02 грн.

До того ж слід зазначити, що нормативними актами, на підставі яких проводився розрахунок платежів, а саме: Законом України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України», Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Законом України від 03.04.1997 № 168/97- ВР «Про податок на додану вартість», не встановлено жодних обмежень щодо неможливості визначення ввізного мита, акцизного збору або податку на додану вартість автомобіля, який не відповідає екологічному стандарту «ЄВРО-4» або «ЄВРО-5». Таким чином, діючим законодавством України не встановлено жодних заборон на розрахунок митних платежів, які підлягають сплаті при ввезенні автомобіля на митну територію України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу ( групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил№1787/50000/18 від 07.11.2018 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 485 МК України, ст.ст. 5, 20, 77, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил№1787/50000/18 від 07.11.2018 року - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строк визначений ст. 295 КАС України.

Головуючий: