Справа № 620/522/19
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м.Чернігів Справа № 620/522/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України та просить:

1. Визнати протиправними дії Ніжинського об'єднаного управлініня Пенсійного фонду України щодо непроведення перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі:

- на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 12.12.2018 № 03/36-1121 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018, яка складає 47574 грн. 00 коп., за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року;

- на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 16.01.2019 № 03/36-140 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019, яка складає 51867 грн. 00 коп., за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

2. Зобов'язати Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічну грошового утримання судді у відставці в розмірі 90%:

- відповідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 12.12.2018 № 03/36-1121 про розмір суддівської винагороди станом на 04 грудня 2018 року, яка складає 47574 грн. 00 коп., за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, з врахуванням фактично проведених за даний період виплат;

- на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 16.01.2019 № 03/36-140 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019, яка складає 51867 грн. 00 коп., за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року, з врахуванням фактично проведених за даний період виплат.

Позов мотивовано тим, що Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, на який посилається відповідач, передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Однак, наведені положення прямо суперечать як нормам ч. 3 ст. 141 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій та статус суддів» (з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016), так і нормам п. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІI «Про судоустрій та статус суддів».

У зв'язку з наведеним вважає, що Ніжинське ОУПФУ повинне було провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої заяви та вказаних вище довідок з 04.12.2018, а не з 01.01.2019 (довідка ТУ ДСА у Чернігівській області від 12.12.2018 №03/36-1121), та з 01.01.2019, а не з 01.02.2019 (ТУ ДСА у Чернігівській області від 16.01.2019 №03/36-140).

Ухвалою судді від 20.02.2019 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позов.

У встановлений ухвалою суду строк представником відповідача надано відзив на позов, у якому він просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та зазначив, що Ніжинським ОУПФУ перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача проведено згідно поданих заяв та довідок з 01 січня 2019 року і з 01 лютого 2019 року, у відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р.

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені у повному обсязі, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку у Ніжинському ОУПФУ, з 20.09.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016.

12.12.2018 ТУ ДСА у Чернігівській області видано ОСОБА_1 довідку №03/36-1121, згідно якої станом на 04.12.2018 суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 47574,00 грн. (а.с. 12).

У зв'язку з наведеним, позивач звернувся до Ніжинського ОУПФУ із заявою від 13.12.2018 про проведення перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищевказаної довідки (а.с. 13).

Також 16.01.2019 ТУ ДСА у Чернігівській області видано ОСОБА_1 довідку №03/36-140, згідно якої станом на 01.01.2019 суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 51 867,00 грн. (а.с. 14).

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до Ніжинського ОУПФУ із заявою від 18.01.2019 про проведення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищевказаної довідки (а.с. 15).

Не погоджуючись із проведеним перерахунком, позивач звернувся до Ніжинського ОУПФ із відповідною заявою, а листом від 11.02.2019 за №1140/0412 відповідач повідомив, що з дня набрання чинності Законом України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» втратив чинність, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VІІІ. Тобто, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється для суддів, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання відповідно до норм Закону №2453-VI, а для суддів, які пройшли таке оцінювання, згідно із нормами Закону №1402-VІІІ.

Враховуючи наведене, а також положення Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України та Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проведено згідно поданих ОСОБА_1 заяв та довідок 01 січня 2019 року і 01 лютого 2019 року.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, 04.12.2018 Конституційним Судом прийнято Рішення №11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якого «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

В частині третій резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015, а також зазначив, що положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) суперечить частинам першій та другій статті 26 Конституції України.

Також Конституційний Суд вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини десятої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192), є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно до вищевказаного рішення Конституційного суду України зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме 04.12.2018 та саме з цієї дати настає необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1921 гривня, що також є підставою для проведення призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019.

Суд звертає увагу, що дію вказаного закону поширено на весь 2019 рік, у тому числі і на січень 2019 року, що свідчить про виникнення права на перерахунок довічного грошового утримання з 01.01.2019, а не з місяця, наступного за місяцем, у якому відбуваються зміни. Саме з 01.01.2019 встановлюється оновлений посадовий оклад судді, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і саме з цієї дати відбувається зміна грошового утримання. У свою чергу, прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» не може звужувати зміст та обсяг визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області від 12.12.2018 №03/36-1121, та з 01.01.2019 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області від 16.01.2019 №03/36-140.

При цьому, суд вважає помилковим трактування відповідачем пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 № 3-1 та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата, з якої у відповідача виник обов'язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, в даному випадку, не є тотожнім поняттям з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

У відповідності до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (вул. Шевченка, 21-ж,м. Ніжин,Чернігівська область,16600) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо непроведення перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області: від 12.12.2018 №03/36-1121 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018 за період з 04.12.2018 по 31.12.2018; від 16.01.2019 №03/36-140 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019.

Зобов'язати Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області: від 12.12.2018 №03/36-1121 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018 за період з 04.12.2018 по 31.12.2018; від 16.01.2019 №03/36-140 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, з урахуванням фактично проведених виплат за вказані періоди.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.03.2019.

Суддя С.Л. Клопот