Справа № 400/222/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 р.

№ 400/222/19

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:

товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕНЕТРОН-МК", вул. Нікольська, 61/11, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:

Головного управління ДФС у Миколаївській області,

вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:

скасування податкового повідомлення-рішення від 15.01.2019 № 07,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пенетрон-МК" звернулося з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.01.2019 р. № 07.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його господарські відносини з ТОВ "Топ Буд Дизайн" і ТОВ "Пеперс Кліпс" були реальними, про що свідчать первинні бухгалтерські документи, оформлені належним чином. Зазначені документи надавалися перевіряючим. Законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов’язань платника в залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

18.02.2019 р. відповідач подав відзив на позов (а. с. 201-205), де посилається на відсутність записів про генпідрядника та субпідрядника в актах приймання виконаних робіт, виписаних ТОВ "Пеперс Кліпс" на адресу позивача. Документи щодо розрахунків до перевірки не надано. ТОВ "Пеперс Кліпс" не спеціалізується на виконанні господарської операції, передбаченої договором з позивачем. У підприємства відсутні об’єкти оподаткування, податкова звітність не подавалася, відсутні трудові ресурси. Таким чином, документи, складені ТОВ "Пеперс Кліпс", містять недостовірну інформацію щодо факту надання будівельно-монтажних робіт та не можуть бути підтвердженням самого факту виконання робіт. У ТОВ "Топ Буд Дизайн" також відсутні об’єкти оподаткування. Позивач не надав інформацію про наявність у ТОВ "Топ Буд Дизайн" ліцензій та дозволів на виконання ремонтно-будівельних робіт, відсутній перелік працівників та їх спеціальності. Підприємство розташоване у Львівській області, що ставить під сумнів виконання робіт власними машинами, механізмами та трудовими ресурсами. За даними Єдиного реєстру податкових накладних (далі – ЄРПН) не встановлено придбання послуг оренди машин та залучення трудових ресурсів у сторонніх організацій. До перевірки не надано документів щодо передачі будівельних матеріалів від позивача до ТОВ "Топ Буд Дизайн". Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на надання податкової вигоди.

27.02.2019 р. відповідач надав письмові пояснення, відповідно до яких перевіркою встановлено невідповідність первинних документів нормам законодавства та непідтвердження факту реального здійснення господарських операцій. Надані позивачем документи не містять необхідних даних для висновку про наявність змін майнового стану в зв’язку зі здійсненням господарських операцій з контрагентами ТОВ "Топ Буд Дизайн" і ТОВ "Пеперс Кліпс".

За клопотанням представника позивача справу розглянуто в письмовому провадженні.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

У грудні 2018 р. відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача, результати якої оформлені актом від 19.12.2018 р. № 2951/14-29-14-07/40955381 (а. с. 15-41). Перевіркою встановлено порушення п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України (далі – ПК України), у результаті чого занижено податок на додану вартість за жовтень 2017 р., червень-липень 2018 р. у загальній сумі 160787,00 грн.

15.01.2019 р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 07, яким збільшено суму грошового зобов’язання з ПДВ у розмірі 160787,00 грн і нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 40196,75 грн (а. с. 13-14). При цьому, в самому рішенні відповідачем допущено описку в даті: зазначено 15.01.2018 р. замість 15.01.2019 р. Правильна дата підтверджується й письмовими поясненнями відповідача, відтак, суд розглядає оскаржуване рішення з датою саме 15.01.2019 р.

Під час проведення перевірки, фахівцями відповідача досліджувались операції позивача з контрагентами-постачальниками ТОВ "Топ Буд Дизайн" і ТОВ "Пеперс Кліпс".

Так, позивач уклав з ТОВ "Топ Буд Дизайн" договори підряду від 01.06.2018 р. № 01/06-1 і 01/06-2 (а. с. 48-50, 62-64), за умовами яких контрагент зобов’язувався за завданням, за кошти позивача, власними та залученими силами і засобами виконати роботи, зазначені в кошторисній документації. За вказаними договорами ТОВ "Топ Буд Дизайн" виконало роботи з ремонту фасаду майстерні та будівлі складу по вул. Велика Морська, 14 м. Миколаєва.

До перевірки і суду надано договірні ціни, підсумкові відомості ресурсів, локальні кошториси, розрахунки загальновиробничих витрат, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, акт передачі-приймання, банківські виписки (а. с. 51-61, 65-123).

Замовлені у ТОВ "Топ Буд Дизайн" роботи придбані позивачем на виконання договорів з військовою частиною А3163 на виконання робіт з поточного ремонту від 21.05.2018 р. № 31 і № 32 (а. с. 124-160).

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на аналіз баз даних та вхідної інформації. Так, у ТОВ "Топ Буд Дизайн" відсутні об’єкти оподаткування. Позивачем до перевірки не надано інформації та відповідних копій документів щодо наявності у ТОВ "Топ Буд Дизайн" ліцензій та дозволів на виконання ремонтно-будівельних робіт, відсутній перелік працівників та їх спеціальності. З аналізу ЄРПН не встановлено придбання ТОВ "Топ Буд Дизайн" будматеріалів, вказаних в актах приймання виконаних будівельних робіт. Підприємство розташоване у Львівській області, що ставить під сумнів виконання робіт власними машинами, механізмами та трудовими ресурсами. До перевірки не надано документів щодо передачі будівельних матеріалів від позивача до ТОВ "Топ Буд Дизайн". Номенклатура придбаних товарів/послуг не відповідає поставленим товарам/послугам. Викладене стало підставою для висновку про непідтвердження факту реального здійснення господарських операцій позивача з ТОВ "Топ Буд Дизайн".

Із ТОВ "Пеперс Кліпс" (попередня назва ТОВ "Скірос") позивач уклав договір підряду від 01.08.2017 р. № 2/08 (а. с. 161-163), за умовами якого контрагент зобов’язувався виконати земляні роботи, влаштування бетонних стін, підлог і топінгу підлог по проекту "Комплексу перевантаження і зберігання зернових культур" по вул. Айвазовського м. Миколаєва.

До перевірки і суду надано підсумкову відомість ресурсів, довідку про вартість виконаних будівельних робіт, акт приймання виконаних будівельних робіт, банківські виписки (а. с. 164-166, 168-174). За умовами договору відступлення права вимоги від 18.10.2017 р. № 18/10-1 ТОВ "Скірос" передало право вимоги до позивача новому кредитору - ТОВ "Саванна ТД" (а. с. 167).

Замовлені у ТОВ "Пеперс Кліпс" (попередня назва ТОВ "Скірос") роботи придбані позивачем на виконання договору підряду з ТОВ "Вібо-Транс" від 17.04.2017 р. № 1/14 (а. с. 175-197).

В обґрунтування своєї позиції відповідач вказує на відсутність записів про генпідрядника та субпідрядника в актах приймання виконаних робіт, виписаних ТОВ "Пеперс Кліпс" на адресу позивача. Документи щодо розрахунків із ТОВ "Пеперс Кліпс" до перевірки не надано. ТОВ "Пеперс Кліпс" не спеціалізується на виконанні господарської операції, передбаченої договором з позивачем, оскільки зареєстрованим видом діяльності є діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з питань оподаткування. У підприємства відсутні об’єкти оподаткування, податкова звітність не подавалася, відсутні трудові ресурси. Обсяг виконаних робіт не відповідає кількості працівників. Проведеним аналізом податкової звітності ТОВ "Пеперс Кліпс" встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів підприємницької діяльності. Позивачем до перевірки не надано інформації та відповідних копій документів щодо наявності у ТОВ "Пеперс Кліпс" ліцензій та дозволів на виконання ремонтно-будівельних робіт, відсутній перелік працівників та їх спеціальності. До перевірки не надано документів щодо передачі будівельних матеріалів від позивача до ТОВ "Пеперс Кліпс". Номенклатура придбаних товарів/послуг не відповідає поставленим товарам/послугам. Викладене стало підставою для висновку про непідтвердження факту реального здійснення господарських операцій позивача з ТОВ "Пеперс Кліпс".

Крім того, відповідач посилається на податкову інформацію Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, згідно з якою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ "Пеперс Кліпс" з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, у тому числі, позивачем. Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000052 встановлено використання підприємствами схеми по мінімізації податкових зобов’язань, яка полягає у відображенні в бухгалтерському обліку та податковій звітності нібито проведених фінансово-господарських операцій з купівлі товарів у підприємств з ознаками фіктивності, у тому числі й ТОВ "Пеперс Кліпс".

Аналізуючи доводи сторін, суд виходить з того, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 зазначеного вище Закону визначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

З огляду на положення ст. 198 ПК України, для отримання права на формування податкового кредиту з ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару, платник податків повинен мати податкові накладні, виписані на реально отриманий товар, призначений для використання в господарській діяльності. Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права на податковий кредит мають лише реально вчинені господарські операції.

Позивач надав суду первині бухгалтерські документи, які підтверджують реальність отримання послуг від контрагентів-постачальників. В подальшому придбані послуги позивач використав у взаємовідносинах зі своїми контрагентами-покупцями, на доказ чого надав відповідні документи.

Зазначення в акті перевірки про можливі порушення контрагентів є необґрунтованим, тим більше що перевірки щодо контрагентів позивача контролюючими органами не проводилися. До того ж, ст. 61 Конституції України задекларовано індивідуальний характер юридичної відповідальності. Тобто, позивач відповідає лише за господарські операції, безпосереднім учасником яких він є, та не зобов’язаний відслідковувати дотримання вимог податкового законодавства контрагентами.

Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов'язань. Обставини, які б достовірно свідчили про наявність таких фактів, у справі не встановлені.

Виявивши обачність у виборі контрагентів, позивач перевірив дані про них на сайті ДФС України. Наведені в акті перевірки обставини, виявлені контролюючим органом уже після здійснення господарських операцій з позивачем.

Наявності в первинних документах суттєвих недоліків, які б ставили під сумнів їх реальність, відповідач не навів. Ненадання позивачем інформації про наявність у контрагентів ліцензій та дозволів на виконання ремонтно-будівельних робіт, переліку працівників та їх спеціальності не може бути покладено в основу висновку про нереальність господарських операцій, оскільки позивач не зобов’язаний мати таку інформацію.

Неприйнятними є доводи контролюючого органу і в частині посилання на кримінальне провадження № 0000052, оскільки ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України (далі – КПК України).

У ч. 1 ст. 23 КПК закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина 2 цієї ж статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, матеріали досудового розслідування не можуть вважатися належними доказами в адміністративному судочинстві.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові ВС від 06.11.2018 р. по справі № 822/551/18.

В основу висновків відповідача покладено аналіз баз даних по ТОВ "Топ Буд Дизайн" і ТОВ "Пеперс Кліпс", однак належних доказів нереальності операцій позивача з вказаними контрагентами не надано.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 3014,77 грн (а. с. 4), що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Пенетрон-МК" (вул. Нікольська, 61/11, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40955381) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про скасування податкового повідомлення-рішення від 15.01.2019 р. № 07 – задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.01.2019 р. № 07.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) судовий збір у сумі 3014,77 грн (три тисячі чотирнадцять грн 77 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Пенетрон-МК" (вул. Нікольська, 61/11, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40955381).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П’ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 21.03.2019 р.

Суддя Н. В. Лісовська