Справа № 0440/6344/18
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2019 року Справа № 0440/6344/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Неклеса О.М.
за участі секретаря судового засідання Колесника І.О.
позивача позивача позивача позивача представника позивачів представника відповідача Шевчука І.Д. Тяжева В.М. Нухова Р.Р. Мусієнка М.Ф. Романова В.П. Москалець А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі позивач 1), ОСОБА_2 (далі позивач 2), ОСОБА_3 (далі відповідач 3), ОСОБА_4 (далі позивач 4) звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просять: -
- визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , інваліду ВВВ II групи, ОСОБА_2 , інваліду ВВВ II групи, ОСОБА_3 , інваліду ВВВ III групи, ОСОБА_4 , інваліду ВВВ III групи, учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дійсної строкової служби, які стали особами з інвалідністю у порядку ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ протиправними;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , інваліду ВВВ II групи, ОСОБА_2 , інваліду ВВВ II групи, ОСОБА_3 , інваліду ВВВ III групи, ОСОБА_4 , інваліду ВВВ III групи, яка внаслідок Чорнобильської катастрофи під час проходження строкової служби стали особами з інвалідністю, починаючи з 01.10.2017 року у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня відповідного року у порядку ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ.
В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони є військовослужбовцями, які були призвані на спеціальні військові збори, в результаті чого стали учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, в результаті чого отримали інвалідність. Зауважили, що системний аналіз норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями. Враховуючи те, що позивачі є громадянами із числа військовозобов`язаних, які проходили збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються такими, що проходили військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями, а тому відповідач протиправно відмовив їм у перерахунку пенсії.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2018р. справу передано на розгляд судді Павловському Д.П.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 р. позов залишено без руху. Питання щодо відкриття провадження по справі судом вирішено не було.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із відстороненням судді Павловського Д.П., та на виконання розпорядження № 2614д від 16.10.2018 року адміністративну справу передано на розгляд судді О.М. Неклесі.
В зв`язку з перебуванням судді О.М. Неклеса у відпустці клопотання отримано 12.11.2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання було призначено на 04 грудня 2018 року о 10:20.
26.11.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивачів, в якому він просить забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року у задоволенні клопотання представника позивачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №0440/6344/18 було відмовлено.
03.12.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивачів про відвід судді Неклеси О.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 року провадження у справі №0440/6344/18 було зупинено до вирішення питання про відвід., передано матеріали справи для визначення складу суду для вирішення питання про відвід суддів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 року у задоволенні заяви представника позивачів про відвід судді Неклеси О.М. було відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 року поновлено провадження у справі №0440/6344/18, судове засідання призначено на 17.12.2018 року 14 год. 30 хв.
10.12.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що у період призиву на військові збори з метою ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за позивачами зберігалась заробітна плата на період виконання робіт по ліквідації наслідків. При цьому, пенсії по інвалідності, що настали внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження, умови та порядок призначення такої пенсії визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Право на застосування до особи частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виникає лише за наявності у сукупності трьох умов: 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби. Оскільки позивачі приймали участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС не під час проходження дійсної строкової служби, дія наведеної норми на них не поширюється, що свідчить про правомірну відмову у перерахунку пенсій.
10.12.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивачів, в якому він просить забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року клопотання представника позивачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №0440/6344/18 задоволено, доручено Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю представника позивачів, яке відбудеться 17 грудня 2018 року о 14 год. 30хв.
17 грудня 2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 17.01.2019 року на 13 год. 30 хв.
04.01.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивачів, в якому він просить забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
14.01.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №0440/6344/18.
У зв`язку з перебуванням судді О.М. Неклеса у відпустці та на лікарняному, вказані клопотання отримано суддею 14.01.2019 року.
Ухвалою суду від 14.01.2019 року клопотання представника позивачів та представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №0440/6344/18 задоволено, доручено Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю представника позивачів та представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке відбудеться 17 січня 2019 року о 13 год. 30 хв.
17 січня 2019 року підготовче провадження було продовжено на 30 днів, в судовому засіданні оголошено перерву до 11.02.2019 року на 13 год. 30 хв.
08 лютого 2019 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшло клопотання про проведення судового засідання по справі №0440/6344/18 в режимі відеоконференції.
Заява Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №0440/6344/18 була отримана суддею 11 лютого 2019 року.
Ухвалою суду від 11.02.2019 року у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №0440/6344/18 відмовлено.
11 лютого 2019 року до суду надійшло клопотання представника позивачів про перенесення судового засідання. Клопотання представника позивачів було задоволено, підготовче засідання відкладено на 25.02.2019 року до 14 год. 00 хв.
В судовому засіданні 25.02.2019 року підготовче судове засідання було закрито, суд перейшов до розгляду справи по суті у даному судовому засіданні, в судовому засіданні оголошено перерву до 13.03.2019 року на 13 год. 30 хв.
Судове засідання 13.03.2019 року було відкладено з зв`язку з неявкою сторін.
Позивачі та їх представник в судовому засідання просили позов задовольнити, посилаючись на доводи викладені у адміністративному позові.
Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, строкову військову службу ОСОБА_1 проходив з 29.05.1977 року по 14.06.1979 року, звільнений в запас 14.06.1979 року по закінченню строку служби. У період з 09.08.1989 року по 20.11.1989 року він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини 960 ОВТ с. Оране, при цьому, за позивачем 1 зберігалась заробітна плата за останнім місцем роботи, на період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії.
29.03.2018 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де просив забезпечити проведення перерахунку пенсійного забезпечення в розмірі відшкодування фактичних збитків із застосуванням п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої Законом на 01.01.2017 р., за матеріалами пенсійної справи із 01 жовтня 2017 року та виплатити йому різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією із 01 жовтня 2017 року з подальшим нарахуванням згідно постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15 листопада 2017 року та відповідно до абзацу 3 ст. ст. 59 Закону України №796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня відповідного року.
Листом від 13.04.2018 року № М-5088-18 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що оскільки останній проходив дійсну строкову службу з 29.05.1977 року по 14.06.1979 року, а брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в зоні відчуження з 09.08.1989 року по 20.11.1989 року, тому для обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 №851, відсутні підстави.
Як вбачається з матеріалів справи, строкову військову службу ОСОБА_2 проходив з 19.10.1979 року по 13.11.1981 року, звільнений в запас 13.11.1981 року. У період з 26.05.1987 року по 16.07.1987 року він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини НОМЕР_10 у с.Корогод, при цьому, за позивачем 2 зберігалась заробітна плата за останнім місцем роботи, на період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії.
21.03.2018 р. ОСОБА_2 звернувся з заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де просив забезпечити проведення перерахунку пенсійного забезпечення в розмірі відшкодування фактичних збитків із застосуванням п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої Законом на 01.01.2017 р., за матеріалами пенсійної справи із 01 жовтня 2017 року та виплатити йому різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією із 01 жовтня 2017 року з подальшим нарахуванням згідно Постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15 листопада 2017 року та відповідно до абзацу 3 ст. ст. 59 Закону України №796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня відповідного року.
Листом від 18.04.2018 року №Н-4383-18 відповідач повідомив ОСОБА_2 , що оскільки останній проходив дійсну строкову службу з 19.10.1979 року по 13.11.1981 року, а брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в зоні відчуження з 01.06.1987 року по 30.06.1987 року, для обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року №851, відсутні підстави.
Як вбачається з матеріалів справи, строкову військову службу ОСОБА_3 проходив з 24.11.1968 року по 24.12.1970 року, звільнений в запас 24.12.1970 року за закінченням строку служби, приймав участь у бойових діях в ДРА з 31.12.1979 року по 15.05.1980 року у складі в/ч НОМЕР_16 . У період з 27.08.1989 року по 23.11.1989 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини НОМЕР_17 у с.Оране, при цьому, за позивачем 3 зберігалась заробітна плата за останнім місцем роботи, на період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії.
21.03.2018 р. ОСОБА_3 звернувся з заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де просив забезпечити проведення перерахунку пенсійного забезпечення в розмірі відшкодування фактичних збитків із застосуванням п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої Законом на 01.01.2017 р., за матеріалами пенсійної справи із 01 жовтня 2017 року та виплатити йому різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією із 01 жовтня 2017 року з подальшим нарахуванням згідно Постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15 листопада 2017 року та відповідно до абзацу 3 ст. ст. 59 Закону України №796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня відповідного року.
Листом від 18.04.2018 року № Т4380-18 відповідач повідомив ОСОБА_3 , що оскільки останній проходив дійсну строкову службу з 24.11.1968 року по 01.01.1971 року, а брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в зоні відчуження з 24.08.1989 року по 23.11.1989 року, для обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року №851, відсутні підстави.
Позивач 4 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, інвалідом III групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується, військовим квитком серії НОМЕР_18 від 09.11.1973 р., обліковою карткою до військового квитка серії НОМЕР_18 від 09.11.1973 р., посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_19 від 16.04.2018 р., посвідченням серії НОМЕР_20 від 24.01.2007 р., посвідченням № НОМЕР_21 від 13.04.1998 р., довідкою №1426/1 від 14.12.1987 р., експертним висновком № 24 від 22.04.1996 р., довідкою № 168 від 19.07.2018 р., довідкою МСЕК № 478457 від 04.05.2006 р. (зв`язок з ЧАЕС), довідкою МСЕК № 011371 від 04 05.2006 р. (втрата працездатності).
Як вбачається з матеріалів справи, строкову військову службу ОСОБА_4 проходив з 09.11.1973 року по 02.12.1975 року, звільнений в запас 02.12.1975 року за закінченням строку служби. У період з 02.10.1987 року по 14.12.1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини НОМЕР_22 у с.Оране, при цьому, за позивачем 1 зберігалась заробітна плата за останнім місцем роботи, на період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії.
21.03.2018 р. ОСОБА_4 звернувся з заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де просив забезпечити проведення перерахунку пенсійного забезпечення в розмірі відшкодування фактичних збитків із застосуванням п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої Законом на 01.01.2017 р., за матеріалами пенсійної справи із 01 жовтня 2017 року та виплатити йому різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією із 01 жовтня 2017 року з подальшим нарахуванням згідно Постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15 листопада 2017 року та відповідно до абзацу 3 ст. ст. 59 Закону України №796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня відповідного року.
Листом від 04.04.2018 року № Ш4381-18 відповідач повідомив ОСОБА_4 , що оскільки останній проходив дійсну строкову службу з 09.11.1973 року по 02.12.1975 року, а брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в зоні відчуження з 02.10.1987 року по 14.12.1987 року, для обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року №851, відсутні підстави.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , позивачі звернулись до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року (далі Закон України №796-ХІІ), цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Статтею 9 Закон України №796-ХІІ визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;
4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Відповідно до ст.10 Закон України №796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ст.54 Закон України №796-ХІІ «Державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Статтею 59 Закону України №796-ХІІ «Пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.
Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Стаття 59 Закону № 796-ХІІ стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України №796-ХІІ у редакціях: законів України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V (діяла до 01 жовтня 2017 року) та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.
Частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Отже, частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
Водночас, частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.
Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.
Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону України № 796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:
1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або
2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або
3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.
Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України № 796-ХІІ не допускається):
1) особа має статус особи з інвалідністю;
2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;
3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України Про судоустрій і статус суддів Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
До аналогічних висновків, про застосування ст.59 Закону України № 796-ХІІ до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, прийшов також Верховний суд в ухвалі від 08.05.2018 року по справі №820/1148/18, в постановах від 11 грудня 2018 року по справі №822/1346/18, від 06 березня 2019 року справа №2540/2495/18.
Частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 дійсну строкову військову службу проходив з 29.05.1977 року по 14.06.1979 року, а участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини 960 ОВТ с.Оране приймав у період з 09.08.1989 року по 20.11.1989 року, тобто після проходження дійсної строкової служби, отже щодо позивача 1 відсутня така умова для застосування до нього положень ч.3 ст.59 Закону України № 796-ХІІ, як «особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях під час проходження дійсної строкової служби».
ОСОБА_2 дійсну строкову військову службу проходив з 19.10.1979 року по 13.11.1981 року, а участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини НОМЕР_10 у с.Корогод приймав в період з 26.05.1987 року по 16.07.1987 року, тобто після проходження дійсної строкової служби, отже щодо позивача 2 відсутня така умова для застосування до нього положень ч.3 ст.59 Закону України № 796-ХІІ, як «особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях під час проходження дійсної строкової служби».
ОСОБА_3 дійсну строкову військову службу проходив з 24.11.1968 року по 24.12.1970 року, участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини НОМЕР_17 у с.Оране приймав у період з 27.08.1989 року по 23.11.1989 року приймав, тобто після проходження дійсної строкової служби, отже щодо позивача 3 відсутня така умова для застосування до нього положень ч.3 ст.59 Закону України № 796-ХІІ, як «особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях під час проходження дійсної строкової служби».
ОСОБА_4 дійсну строкову військову службу проходив з 09.11.1973 року по 02.12.1975 року, а участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини НОМЕР_22 у с.Оране приймав у період з 02.10.1987 року по 14.12.1987 року приймав, тобто після проходження дійсної строкової служби, отже щодо позивача 4 відсутня така умова для застосування до нього положень ч.3 ст.59 Закону України № 796-ХІІ, як «особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях під час проходження дійсної строкової служби».
Також судом встановлено, що під час призову на збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивачі фактично працювали, на період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за ними зберігалась заробітна плата за місцями роботи, тобто під час призову на збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивачі не були військовослужбовцями дійсної строкової служби.
Враховуючи те, що позивачі під час участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не проходили дійсну строкову службу, суд дійшов висновку, що вони не мають права на перерахунок пенсії починаючи з 01.10.2017 року у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня відповідного року, в порядку ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з вимогами статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином доведено правомірність своїх дій під час відмови позивачам в перерахунку пенсії, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено та підписано 25.03.2019 року.

Суддя О.М. Неклеса