Справа № 260/200/19
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2019 року м. Ужгород№ 260/200/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області), яким просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зміни розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 % на 70 % грошового забезпечення; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 року виходячи із розміру 80 % грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2014 року ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України і йому призначена пенсія відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1. Позивачу призначена довічна пенсія із застосуванням 80 % обрахування від грошового забезпечення. 15.02.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням 80% обрахування від грошового забезпечення за вислугу років, який був встановлений у 2014 році, коли позивач виходив на пенсію, оскільки, згідно чинного законодавства відсоток за вислугу років не повинен перераховуватись у бік зменшення, але ГУ ПФУ в Закарпатській області безпідставно відхилив прохання з посиланням на те, що розмір відсотку за вислугу років при перерахуванні не може перевищувати 70 %. Таким чином, з боку ГУ ПФУ в Закарпатській області, всупереч статтям 22 та 58 Конституції України, норми якої є прямої дії та з використанням її норм у зворотному часі, незаконно з 01.01.2016 року відчужено 10% пенсії, нанесені значні матеріальні збитки та моральна шкода, які призвели до істотного погіршення пенсійного забезпечення. Пенсія у розмірі 80% грошового забезпечення за вислугу років призначена позивачу довічно з 06.03.2014 року та у відповідності до ст.63 Закону України від 09.04.1992 року № 2263-ХІІ. Зміни у цей Закон щодо 70 % розміру пенсії внесені 27.03.2014 року, а тому перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до чинного законодавства не міг бути змінений з погіршенням у зворотному часі. В правовому полі норма максимального розміру 70% обрахування пенсії може поширюватися на осіб, звільнених з військової служби та інших осіб після 27.03.2014 року.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що пенсійним органом правомірно проведено з 01.01.2016 року перерахунок пенсії позивача із розрахунку 70% грошового забезпечення, оскільки з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" перерахунок раніше призначених пенсій здійснено з 01.01.2016 року за нормами законодавства, чинного на момент перерахунку. Окрім того, вважає, що ГУ ПФУ в Закарпатській області не приймало рішень про відмову у перерахунку пенсії позивача та дана обставина свідчить про безпідставність позовних вимог, оскільки надані позивачу відповіді на його звернення не набувають статусу рішення в розумінні п.1 ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та не можуть бути оскарженими в адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства. Також зазначає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

06.03.2014 року заступнику начальника УМВС в Закарпатській області полковнику міліції ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу 34 років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" у розмірі 80 % грошового забезпечення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян", перерахунок та виплату пенсії позивача здійснює відповідач.

Відповідачем 23.03.2018 року проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988. При цьому, при розрахунку розміру пенсії відповідачем застосовано розмір пенсії у відсотках в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

15.02.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року, виходячи із розміру 80 % грошового забезпечення.

Згідно відповіді пенсійного органу від 18.02.2018 року позивачу повідомлено, що проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року з урахуванням 70% грошового забезпечення на підставі норм законодавства, чинних на момент проведення вказаного перерахунку.

Судом встановлено, що спірні правовідносини полягають у зменшенні з 01.01.2016 року пенсійним органом сум грошового забезпечення позивача до 70% .

Спірні правовідносини врегульовані: Конституцією України; Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393"; постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції"; постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сімям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) затверджено схему посадових окладів поліцейських, розміри та надбавки за стаж служби в поліції.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Судом встановлено, що згідно Закону України від 23.12.2015 №900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей (далі Закон №900), Постанова №988 та постанови КМУ №947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 9 березня 2006 року" (далі Постанова КМУ №947) позивач набув право на перерахунок пенсії та її виплату з 01.01.2016 року.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з п. 3 Постанови КМУ від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) постановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., N 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено з 01.01.2016 року перерахунок розміру пенсії позивачу на підставі п. 1 Постанови № 103, виходячи із основного розміру пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення.

Відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час перерахунку позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

У звязку із вказаним з 06.03.2014 року проведено призначення та розрахунок пенсії позивачу за вислугу 34 років служби в розмірі 80% грошового забезпечення.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VІІ, внесено зміни до ст. 13 Закону №2262-ХІІ (які набрали чинності 01.05.2014 року), за якими максимальний розмір пенсії, яка призначається за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення.

При цьому варто наголосити, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 1166-VІІ зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася у ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку на виконання Постанови КМ України №103.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як і під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто, комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, такі не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, суд робить висновок, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 03.04.2018 р. у справі № 175/1665/17 (№К/9901/9550/18) та від 24.04.2018 р. у справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17).

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення суд зазначає наступне.

У своєму рішенні від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Враховуючи протиправність дій відповідача щодо безпідставного зменшення розміру пенсії позивача, з метою ефективного захисту порушеного права, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та зобовязати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року у розмірі 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

В той же час, не заслуговують на увагу посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки непроведення позивачеві перерахунку пенсії у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відбулося з вини органу Пенсійного фонду, на якого покладено обовязок щодо такого, а тому право позивача на отримання пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні Верховного суду від 15.02.2018 року у справі № 820/6514/17.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 - правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, а отже підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. (що підтверджується квитанцією № НОМЕР_2 від 19.02.2019 року), який підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 12, 19, 72, 77, 139, 241 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (Закарпатська область, смт.Міжгір»я, вул.Котляревського,3, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Народна,4, код 20453063) про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо перерахунку відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року у розмірі 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

5. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_2