Справа № 540/113/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/113/19
11 год. 51 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-відповідач, митниця, контролюючий орган), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2018/000114/2 від 29.11.2018 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.11.2018 року під час декларування товару позивачем була заявлена митна вартість товару, визначена ним самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Для здійснення митного оформлення товару позивачем подано до митниці ДФС декларацію №UA508070/2018/001819 від 28.11.2018р. Також для митного оформлення товару контролюючому органу надано пакет документів, передбачених законодавством. Однак, 29.11.2018р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом, внаслідок чого товариство було змушене додатково надмірно сплатити суму ПДВ в розмірі 20060,62 грн. та суму мита в розмірі 4776,34 грн. Вказане рішення позивач вважає протиправним, оскільки відсутні обґрунтовані підстави для коригування заявленої декларантом митної вартості та просить скасувати його, що і стало підставною для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 14.01.2019р. вказаний позов було залишено без руху, позивачу надати строк на усунення недоліків позову. Ухвала суду виконана, недоліки позову усунуті.

Ухвалою від 01.02.2019р. провадження у справі відкрите. Розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження о 13:15 годині 20.02.2019р.

Ухвалою суду від 20.02.2019р. задоволено клопотання представника позивача та відкладене судове засідання на 11:00 годину 20.03.2019р.

Також ухвалою від 20.02.2019р. зобов'язано відповідача надати додаткові докази.

У судовому засіданні 20.03.2019р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з підстав, викладених у ньому.

Представники відповідача проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Зокрема, пояснили, що 28.11.2018 декларантом підприємства ТОВ "Строй Мир" було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товару "Комбіновані холодильники-морозильники" країна походження Китай, якій присвоєно номер № UA508070/2018/001819. Товар ввезено на виконання умов договору від 05.01.2018 № CH-UA-18/01/05 між ним та компанією HEFEI HUALING CO.,LTD (Китай). На підставі Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.15 № 689, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів здійснювався посадовою особою митниці шляхом: перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів і обґрунтування методу її визначення; перевірки включення/не включення складових митної вартості, в тому числі, на підставі наявної у митного органу інформації щодо наявності таких складових митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Так, перевіркою документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, було встановлено, що вони містять розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов'язковими при її обчисленні, не підтверджені документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів. По результатам аналізу рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, інформація про які наявна в ПІК "ЄАІС ДФС" було виявлено не відповідність заявленого рівня митної вартості до інформації яка є в розпорядженні митниці. За результатами оцінки ризику щодо митної декларації № UA508070/2018/001819 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками, у зв'язку з чим було застосовано наявну в Херсонській митниці ДФС України інформацію щодо аналогічного (подібного) товару, митне оформлення яких вже здійснено. За твердженням відповідача в ідомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на транспортування та страхування) достовірно документально позивачем не було підтверджено. Декларантом не надано відомості про витрати на транспортування та як окрема складова до митної вартості не включена. Враховуючи викладене відповідачем було запропоновано позивачу надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: прайс-лист фірми «HEFEI HUALING CO., LTD» та бізнес-пропозицію фірми «HEFEI HUALING CO., LTD». Перевіркою додатково поданих документів було встановлено, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів контролюючого органу у достовірності наданої інформації позивачем. Оскільки митна вартість товарів не може бути визнаною органом доходів і зборів за основним методом визначення митної вартості згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу, то митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

На підставі викладеного, відповідач вважає, що митниця, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів діяла у відповідності та у спосіб, передбачений вимогами чинного законодавства, тому рішення є правомірним, а позов необґрунтованим та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив наступне.

05 січня 2018 року між ТОВ «Строй Мир» (Покупець) та HEFEI HUALING CO., LTD (Продавець) був укладений контракт № CH-UA-18/01/05.

На умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів Продавець (HEFEI HUALING CO., LTD) здійснив поставку на адресу Покупця відповідного товару: комбіновані холодильники-морозильники з окремими зовнішніми дверима, марки smart, нові, вид хладогену R600a класу ізобутан, не озонуючий, у асортименті; місткістю: загальний об'єм брутто не перевищую 340 л.; не містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі; не підлягає під товари військового призначення та подвійного використання; загальна кількість - 352.

28 листопада 2018р. декларантом підприємства ТОВ "Строй Мир" (код за ЄДРПОУ ) за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_4 до сектору митного оформлення митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі подана митна декларація для здійснення митного оформлення зазначеного товару (митна декларація UA508070/2018/001819 від 28.11.2018р.)

Митна вартість товарів, визначена декларантом самостійно у сумі 18 902,40 доларів США за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості декларантом, надано наступні документи: пакувальний лист від 28.09.2018р. (0271); рахунок-фактура (інвойс) №MDRNZKP51 від 28.09.2018р. (0380); коносамент від 12.10.2018р. (0705); автотранспортна накладна (0730); декларація про походження товару (0862); зовнішньоекономічний договір (контракт) (4104); доповнення до контракту (код 4103); договір про надання послуг митного брокера (4207); декларація про відповідність (код 5112); технічна характеристика товару (код 9000).

За результатами оцінки ризику щодо МД №UА508070/2018/001837 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів : «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, Які переміщуються через митний кордон України».

За результатами перевірки документів, поданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів, Митницею зроблено висновок, що вони містять розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов'язковими при її обчисленні, не підтверджені документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

У зв'язку із зазначеним Митницею 28.11.2018р. надіслане декларанту повідомлення із пропозицією надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до статті 53 Митного кодексу України:

1) митну декларацію країни експорту,

2) документи, що містять відомості про вартість страхування

3) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Також було повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МК України декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

У відповідь на звернення щодо надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару, декларантом 29.11.2018р. додатково було надіслано: прайс-лист фірми «HEFEI HUALING CO., LTD» та бізнес-пропозицію фірми «HEFEI HUALING CO., LTD».

Вказані факти підтверджують наявними матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

Перевіривши зазначені документи Митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000114/2 від 29.11.2018 р., відповідно до якого коригування митної вартості здійснено за резервним методом та визначено митну вартість товару Комбіновані холодильники-морозильники з окремими зовнішніми дверима, марки smart, нові, вид хладогену R600a класу ізобутан, не озонуючий, у асортименті…- у сумі 63,30 дол.США, а всього на суму 22281,60 дол. США.

Підставою для коригування митної вартості зазначено наступне: "… Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено.

Документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності: в поданому до митного оформлення контракті № СН-UA-18/01/05 від 05.01.2018 згідно 4.2 не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару. Крім того, відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс 2010», на умовах поставки «ОБ», продавець зобов'язаний надати покупцю страховий поліс або інші докази страхового покриття. Серед документів наданих для підтвердження заявленого рівня митної вартості, відсутні страхові документи, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо вартості товарів.

В наданій до митного оформлення додатковій згоді б/н від 25.09.2018 в лівій частині зазначено що 100% оплата здійснюється перед судозаходом до порту призначення, в правій на англійській мові вказано, що 100% оплата здійснюється перед відвантаженням (before shipment).

Також в інвойсі №MDRNZKP 51 від 28.09.2018 вказано що 100% оплата повинна здійснюватися перед відвантаженням товару продавцем покупцю (за умовами поставки CIF це відбувається тоді коли товар завантажений на транспортний засіб в порту відвантаження, тобто 12.10.2018), але надане до митного оформлення платіжне доручення №15 від 21.11.2018 свідчить про те що 100 % оплата здійснювалась 21.11.2018 року.

У комерційній пропозиції відправника товару від 25.09.2018 адресованій ТОВ "Строй Мир" відсутня інформація щодо терміну дії цін, тобто не можливо прослідкувати чи діяли зазначені у комерційній пропозиції ціни на день виставлення специфікації до контракту. Також встановлено відсутність банківських реквізитів в інвойсі від 28.09.2018 №MDRNZKP 51.

Також декларантом неподані усі необхідні документи, а саме: копію митної декларації країни відправлення; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного Кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 24.09.2018 № UА110190/2018/509005, а саме: 63,3 дол. США/шт (числове значення митної вартості товару становить: 352 шт.* 63,3 = 22281,6 дол. США).

Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів;- за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів;- на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості;- на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару. ".

Отже, підставами для прийняття оскарженого рішення слугували висновки відповідача про те, що: подані з митною декларацією документи не містили відомостей про вартість перевезення і страхування товару і відповідні документи не були подані декларантом на вимогу Митниці, в тому числі не було подано копію митної декларації країни відправлення; подані позивачем документи містили розбіжності щодо порядку оплати товару; в інвойсі не було вказано банківських реквізитів; у комерційній пропозиції не вказано терміну дії цінової пропозиції; за наявною у відповідача інформацією, раніше аналогічний товар з аналогічною країною виробництва розмитнювався за іншою митною вартістю.

На підставі вказаного рішення, позивач додатково сплатив: за товар суму ПДВ в розмірі 20060,62 грн. та суму мита в розмірі 4776,34 грн.

Не погодившись із рішенням № UA508070/2018/000114/2 від 29.11.2018 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом (далі - МК України), Податковим кодексом України (далі - ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (ч. 2 ст. 1 МК України).

Приписами ст.49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями ч.4 та 5 ст.58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 МК України).

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем згідно ч. 5 ст. 54 МК України витребувані митна декларація країни експорту, документи, що містять відомості про вартість страхування, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також було повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем як при декларуванні товару, так і на вимогу Митниці надані всі документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України, крім тих, що підтверджують оплату декларантом вартості страхування та перевезення товару.

Підставами для витребування відповідачем додаткових документів у зв'язку із сумнівами щодо заявленої позивачем митної вартості товару, крім іншого, полягали у відсутності документів щодо страхування ввезеного позивачем товару та вартості перевезення.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності зважаючи на наступне.

Позивач зазначає, що ним не надано на вимогу митного органу страхових документів, які б визначали витрати на страхування товару, а також документів, що підтверджують витрати на перевезення вантажу, у зв'язку з тим, що Контрактом передбачено постачання товару на умовах CIF Одеса/Чорноморськ/Южний, за якими до обов'язків продавця належить оплата витрат на фрахт, необхідих для доставки товару в зазначений порт призначення, та входить страхування товару від транспортних ризиків. Тобто, при базисі поставки CIF в ціну товару включається вартість товару, фрахт до порту призначення та страхування від узгоджених ризиків. Тому у сторін договору відсутня необхідність додаткового уточнення вказаних положень за умови посилання на правила Інкотермс-2010.

На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов'язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.

Відповідно до Інкотермс-2010 CIF (Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) - вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов'язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Отже, продавець зобов'язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Отже, у разі укладання контракту за умовами поставки CIF, на продавця покладається обов'язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.

Зважаючи на те, що перевезення товару здійснювалося морем на умовах поставки CIF, суд вважає, що в даному випадку Товариство не повинно додатково страхувати товар та нести витрати на транспортування вантажу до порту Одеса/Чорноморськ/Южний.

Крім того, додатковою угодою від 05.03.2018р. до п.6.2 контракту №СН-UA-18/01/05 від 05.01.2018р. внесені зміни, відповідно до яких сторони дійшли згоди щодо умов передачі (приймання) товару, а саме визначений наступний перелік товаросупровідних документів: 3 оригінали та 3 копії морських коносаментів з описом вантажу і завантаженої кількості товару; 2 оригінали специфікації товару; комерційний рахунок-фактура - 3 оригінали; пакувальний лист - 3 оригінали. Отже, за умовами контракту з урахуванням внесених змін не передбачено передачу покупцю митної декларації країни відправлення та документів про страхування вантажу.

З цього слід також указати, що у документах, надання покупцеві яких передбачено контрактом і на підставі яких позивачем розраховувалась митна вартість товару, та які надавались на вимогу Митниці, зокрема, інвойсі №MDRNZKP 51, специфікації №31 до контракту, прайс-листі продавця указана ціна товару з урахуванням умов поставки CIF Одеса/Чорноморськ/Южний.

Отже, суд вважає помилковим твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування та транспортування вантажу, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються в силу приписів п.п.6, 8 ч.2 ст. 53 МК України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 821/1617/17.

Витрати ж на транспортування товару (вартість перевезення) згідно визначених контрактом та товаросупровідними документами умовами поставки CIF Одеса/Чорноморськ/Южний включаються до загальної вартості товару.

Також суд відмічає, що відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.

Так як при митному оформлені у позивача не було митної декларації країни відправника, то не надання вказаного документу не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості.

Таким чином, посилання відповідача в підставах коригування митної вартості на те, що декларантом не подана митна декларація країни відправника є безпідставним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 804/16980/14, № 815/2013/15.

Суд вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу на те, що в наданій до митного оформлення додатковій угоді б/н від 25.09.2018 до контракту в лівій частині зазначено що 100% оплата здійснюється перед судозаходом до порту призначення, в правій на англійській мові вказано, що 100% оплата здійснюється перед відвантаженням (before shipment), а в інвойсі №MDRNZKP 51 від 28.09.2018 вказано що 100% оплата повинна здійснюватися перед відвантаженням товару продавцем покупцю, з огляду на те, що сам факт оплати не впливає на митну вартість товару, оскільки за умовами договору 100% оплата здійснюється протягом тридцяти днів після отримання товару на склад покупця в Україні, тобто договором передбачено, що сторони можуть розрахуватись уже після отримання товару. До того ж в матеріалах справи містяться документи на підтвердження оплати отриманого товару у визначеному договором розмірі, що також не заперечується відповідачем.

Ще однією підставою прийняття оскарженого рішення є відсутність банківських реквізитів в інвойсі від 28.09.2018 №MDRNZKP 51. Вказану підставу суд з урахуванням визначених додатковою угодою від 25.09.2018р. до контракту банківських реквізитів сторін контракту також вважає необґрунтованою, оскільки вказана обставина жодним чином не впливає на складові митної вартості та не може бути підставою для коригування вартості товару.

Необґрунтованою також є підстава прийняття оскарженого рішення, сформульована відповідачем як відсутність у комерційній пропозиції відправника товару від 25.09.2018 інформації щодо терміну дії цін, оскільки комерційна пропозиція не є обов'язковими документами відповідно до приписів ч. 2 ст. 53 МК України, які повинні подаватися декларантом, та в розумінні норм даного Кодексу тими документами, які визначають та/або впливають на числові значення складових митної вартості товару.

Відповідач жодним чином не довів суду, яким чином вказані обставини в даному конкретному випадку впливають на визначення складових митної вартості товару.

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості, щодо яких відсутні обґрунтовані підстав вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно із п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом, за результатами проведеної перевірки, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Враховуючи те, що у своїй сукупності подані позивачем документи містили повну і достовірну інформацію про митну вартість товару і її складові, у відповідача були відсутні правові підстави для застосування другорядних методів визначення митної вартості.

Щодо посилань на факт спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження рівня митної вартості товарів у зв'язку з наявністю у митного органу інформації про митне оформлення товару «Холодильник» відповідно до митної декларації від 24.09.2018р. №UA110195/2018/509005, за якою митна вартість була вищою і становила 63,30 доларів США з одиницю, суд враховує наступне.

Використання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками з метою виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи передбачено, зокрема, Главою 52 Митного кодексу України та Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015р. №684, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.08.2015р. за №1021/27466

Погоджуючись із позицією митниці, що наявність у такій автоматизованій системі інформації про іншу, ніж визначена декларантом, митну вартість товару, є підставою для сумніву у правильності заявленої митної вартості, суд між тим вважає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару порівняно з митною вартістю іншого аналогічного товару, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідачем митну вартість було визначено за резервним методом згідно ст.64 Митного кодексу України і вона ґрунтувалась на раніше визнаній (визначеній) контролюючим органом митній вартості подібних товарів.

На підтвердження цих доводів відповідачем надано витяг з цінової інформації (автоматизованої системи аналізу та управління ризиками), з якої вбачається, що раніше за митною декларацією від 24.09.2018р. №UA110195/2018/509005 було здійснене митне оформлення товару - холодильників і митна вартість цього товару визначена в розмірі 63,30 доларів США за одиницю.

Саме з такої вартості відповідач виходив, визначаючи митну вартість ввезеного позивачем товару.

Однак з цього витягу чітко видно, що умовами поставки за митною декларацією від 24.09.2018р. №UA110195/2018/509005 є DAP, на відміну від умов поставки товару позивачу, якими є CIF.

На думку суду, відмінність в умовах поставки виключає можливість порівняння заявленої позивачем митної вартості із митною вартістю товару, увезеного іншим суб'єктом за митною декларацією від 24.09.2018р. №UA110195/2018/509005.

Крім того, наявна в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформація про якісні та інші характеристики товару, щодо якого здійснювалось митне оформлення за митною декларацією від 24.09.2018р. №UA110195/2018/509005, не дає можливості в повній мірі порівняти його із товаром, який було подано для митного оформлення позивачем.

А відтак, порівняння відповідачем їх ціни є безпідставним та не ґрунтується на нормах чинного законодавства України.

Враховуючи, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару .

Таким чином, суд вважає необґрунтованими наведені відповідачем підстави для коригування митної вартості товару.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації про митну вартість товару.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішення №UA508070/2018/000114/2 від 29.11.2018 р. про коригування митної вартості товарів та наявність підстав для його скасування, відтак задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України та з урахуванням того, що при зверненні до суду позивачем згідно платіжного доручення від 11.12.2018р. №88 сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» (73000, Херсонська область, м.Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, ) до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, Херсонська область, м.Херсон, вул. Гоголя, 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Митницею Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі рішення про коригування митної вартості товарів від 29 листопада 2018 року № UA508070/2018/000114/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, Херсонська область, м.Херсон, вул. Гоголя, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» (73000, Херсонська область, м.Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, ) судові витрати в розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21 березня 2019 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 108020200