Справа № 500/488/19
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/488/19

18 березня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок (обчислення) та виплату пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ у розмірі 90 % (в редакції на час призначення пенсії) від суми грошового забезпечення. Але, листом від 01 лютого 2019 року № 78/с-11 Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області відмовило в перерахунку пенсії. Позивач із даним рішення відповідача не погодилася, тому і звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 25.02.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

06 березня 2019 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву. 13 березня 2019 року до суду позивачем було подано відповідь на відзив.

Відповідно до п.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 3 ст. 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є пенсіонером управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області.

У відповідності до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( далі -Закон) пенсія за вислугу років позивачу призначена довічно з 19 грудня 2007 року в розмірі 90 % від грошового забезпечення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" відповідач здійснив перерахунок призначеної пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з розміру 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 стало відомо, що розмір пенсії після проведеного перерахунку зменшився з 90 % до 70 % грошового забезпечення, 21 січня 2019 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок (обчислення) та виплату пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ у розмірі 90 % (в редакції на час призначення пенсії) від суми грошового забезпечення.

Однак, листом від 01 лютого 2019 року № 78/с-11 Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області на звернення позивача щодо перерахунку їй пенсії повідомило про те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103) проведено перерахунок пенсії з нового грошового забезпечення за чинною редакцією Закону №2262-ХІІ, тобто відповідач нарахування та перерахунок пенсії в розмірі 90 % не зробив, і відмовив їй в перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до ст.13 Закону максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХП в редакції, що діяла на час призначення пенсії, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені установленому законом порядку до категорії 1,-100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-УП «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон №1166-УП), який набрав чинності в цій частині 01 травня 2014 року, статтю 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб викладено в наступній редакції: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Згідно з пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Аналогічно не може поширюватися обмеження пенсії розміром 70 % на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Водночас, підстави та порядок перерахунку пенсій особам, визначених Законом регулюються ст. 63 цього Закону. Згідно із вказаною нормою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами під час перерахунку.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Зазначаю, що статтею 46 Конституції України встановлено право громадян на соціальний захист. Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У своїх рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10.02.2015 року у справі № 21-630а14 та від 06 жовтня 2015 року у справі № 21-2432а15.

При проведенні перерахунку пенсії відповідач не був наділений повноваженнями щодо зміни максимального розміру пенсії, який був обчислений під час призначення пенсії. Процедури призначення і перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Таким чином, при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 1166 зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення не стосуються вже призначеної пенсії.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову перерахунку пенсії в розмір 90 % є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001, ЄДРПОУ / ІПН: 14035769) при проведенні перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ЄДРПОУ / ІПН: НОМЕР_1) за вислугу років з 90 відсотків до 70 відсотків грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001, ЄДРПОУ / ІПН: 14035769) з 01 січня 2018 року провести ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ЄДРПОУ / ІПН: НОМЕР_1) перерахунок пенсії на виконання Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90 % грошового забезпечення врахованого для обчислення пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ЄДРПОУ / ІПН: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001, ЄДРПОУ / ІПН: 14035769) сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, відповідно до квитанції № 36 від 20.02.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.