Справа № 1.380.2019.001252
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.001252
У Х В А Л А

про передачу справи

25 березня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Брильовський Р.М., дослідивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови від 01.09.2018 ВП № 52922206 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

У відповідності до вимог статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини 3 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Так, за приписами частини 5 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Вищенаведене вказує на те, що рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, за загальним правилом, оскаржуються до суду, який видав виконавчий документ.

Вказане кореспондується з положеннями частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як слідує із змісту позовних вимог Франківський районний суд м. Львова видав виконавчий лист у справі № 2-772/07 від 04.05.2011.

1 вересня 2018 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Качмар Ю.Ю. прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами № 52922206 з примусового виконання виконавчого листа від 04.05.2011 у справі № 2-772/07, виданого Франківським районним судом м. Львова.

Отже, виконавчий лист, в межах виконання якого винесено оскаржувану постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Качмара Ю.Ю. від 01.09.2018 № 52922206, виданий саме Франківським районним судом м. Львова.

Враховуючи те, що позивач звернувся з позовом, предметом якого є оскарження постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, яка винесена в межах ВП № 52922206 з примусового виконання виконавчого листа №2-772/07 від 04.05.2011, дана справа підсудна місцевому загальному суду, а саме: Франківському районному суду м. Львова.

Відповідно до частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

У зв'язку з тим, що загальними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено вирішення питання про повернення позовної заяви позивачу для звернення до належного суду чи передачу справи до належного адміністративного суду у разі встановлення, що справа належить до предметної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суддя вважає за необхідне для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, застосувати аналогію закону щодо передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого у разі порушення територіальної юрисдикції (підсудності) у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно частини 8 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Таким чином, передаючи справу, суд виходить з того, що оскільки оскаржувана постанова прийнятя державним виконавцем під час примусового виконання рішення Франківського районного суду м. Львова у справі № 2-772/07, то у відповідності до частини першої статті 74 Закону №1404-VIII справу належить розглядати суду, який видав виконавчий лист, а саме Франківському районному суду м. Львова.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №607/12620/18 зазначив, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14 березня 2018 року у справі №660/612/16-ц зроблено такий правовий висновок: "… у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення, за правилами цивільного судочинства."

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, з врахування позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку, що справу слід передати для розгляду по суті до Франківського районного суду м. Львова.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 30, 171, 248, 256, 287, 294, 295, підп. 15.5 п.15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

Ухвалив:

Справу №1.380.2019.001252 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови, передати на розгляд до Франківського районного суду м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.М. Брильовський