Справа № 420/5700/18
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5700/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.,

секретаря судового засідання Чернецької О.А.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1 (за ордером),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБР ІМПОРТ» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації та рішення, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТБР ІМПОРТ до Одеської митниці ДФС , в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ «ТБР Імпорт »., за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації , митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500010/2018/00286;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA500010/2018/000013/2 від 25.10.2018 року.

Підстава звернення до суду позивач вважає, що субєкт владних повноважень порушив його права під час прийняття оскаржуваних рішень.

Ухвалою суду від 06.11.2018 року відкрито провадження по справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.11.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позов. 13.12.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 26.12.2018 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Разом з тим, у суду були відсутні відомості отримання позивачем заперечень на відповідь на відзив. З огляду на викладене, враховуючи важливе значення справи для сторін, а також необхідність встановити відповідні факти та обставини із дослідженням думки та правової позиції учасників справи, суд дійшов висновку, що дана адміністративна справа має бути розглянута за правилами загального позовного провадження, про що 29 січня 2019 року прийнято відповідну ухвалу.

19.02.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 11.03.2019 року прибув представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

28.11.2018 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача з позовними вимогами та обґрунтуванням позову не згоден, вказує на те, що під час митного контролю товарів за митною декларацією (МД) № UA500010/2018/018336 від 24.10.2018 року програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у звязку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної вартості.

Також під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500010/2018/018336 від 24.10.2018 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

відповідно до поданих проформи інвойсу та інвойсу оплата за товар здійснюється шляхом 6299,60 дол. США передоплати та решти (27678,44 дол. США) проти надання копії коносаменту. Проте до митного оформлення подані банківські платіжні документи на суми 6299,60 дол. США та 27678,41 дол. США, що суперечить умовам оплати за товар, наведеним в інвойсі та проформі;

згідно наданої до митного оформлення калькуляції від 31.07.2018 № HY20180731 вартість перевезення однієї шини з порту Циндао (Китай) до порту Одеса (Україна) приблизно вдвічі менше вартості навантаження однієї шини на борт судна у порту Циндао (Китай) та втричі менше вартості перевезення по території Китаю; при цьому відстань між даними портами згідно Інтернет сайту www.searates.com становить 8594 морських миль (15916 км); зазначене викликає сумніви у достовірності поданих до митного оформлення документів та свідчить про можливо наявні ознаки підробки.

у поданому розрахунку ціни (калькуляції) зазначена середня вартість ціни однієї шини конкретного артикулу, що суперечить суті даного документу, який має містити точні відомості про складові вартості товару.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) № UA500010/2018/018336 від 24,10.2018 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларантом не було, надано до митниці витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Також, представник відповідача зазначив, що за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) встановлено, що рівень митної вартості товару №1 МД є більшим (митна декларація № UA500010/2018/12802 від 10.08.2018), та становить 91,15 дол. СІЛА за шт., ніж заявлено декларантом - 75,1727 дол. США за шт.

Відповідач вказує на те, що у рішенні про коригування митної вартості № UA 500010/2018/000013/2 від 25.10.2018 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів митних декларацій - митна декларація № UA500010/2018/12802 від 10.08.2018.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, ч. 1, 2, 3 статті 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, Одеською митницею ДФС була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500010/2018/00286 від 25.10.2018 року та розяснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією № UA500010/2018/018553 від 26.10.2018 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією шляхом внесення коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів.

Відтак, представник відповідача зазначає, що Одеська митниця ДФС під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості № UA500010/2018/000013/2 від 25.10.2018, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500010/2018/00286 від 25.10.2018 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБР ІМПОРТ».

13.12.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначає, що відповідач у відзиві не надав жодного доказу, який би спростував доводи позивача, викладені у позові та не довів законність прийнятих Одеською митницею ДФС рішень.

26.12.2018 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення проти відповіді на відзив, яких фактично викладені доводи та обставини зазначені у відповіді на відзив.

У судове засідання 11.03.2019 року представники сторін прибули, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві на позов, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України (надалі - МК України) та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Відповідно до ст. 543 МК України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

Згідно з ч. 1 ст. 546 МК України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Судом встановлено, що 27.07.2018 року між ТОВ «ТБР Імпорт» (Покупець) та «WEIHAI BRIGHT ROAD IMP AND EXP CO.,LTD, CHINA» , Китай (CN) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір № НТ2018, відповідно до умов якого Продавець відвантажує, а Покупець приймає та оплачує вантажні та легкові шини в асортименті, Виробник: «WEIHAI BRIGHT ROAD IMP AND EXP CO.,LTD», у кількості та по цінам, вказаним у Інвойсах, що є невід'ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Доларах СІЛА за одиницю товару та вказана у Інвойс. Сума контракту визначається згідно Інвойс, умови поставки визначаються на умовах CFR (Одеса) Інкотермс 2010.

На підставі проформи № HY20180731 від 31.07.2018 року, відповідно до умов договору ТОВ «ТБР Імпорт» здійснило попередню оплату, що підтверджується платіжним дорученням б/н від 14.08.2018 року та платіжним дорученням б/н від 28.09.2018 року.

31.07.2018 року з метою додержання умов контракту сторони узгодили Інвойс № HY20180731 від 31.07.2018 року відповідно до якого була узгоджена номенклатура, ціна та кількість Товару.

Загальна кількість товару склала 452 шт., загальна вартість товару становить 33978,04 Доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем була подана до Одеської митниці ДФС електронна вантажна митна декларація № UA500010/2018/018336 від 24.10.2018 року Вказана декларація була подана разом з пакетом супровідних документів: Пакувальний лист (Packing list), Рахунок-проформа (Proforma invoice), Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice), Коносамент (Bill of lading), Навантажувальний документ (Bordereau), Сертифікат про походження товару (Certificate of origin), Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, Банківський платіжний документ, що стосується товару, Банківський платіжний документ, що стосується товару, Прейскурант (прайс-лист) виробника товару, Розрахунок ціни (калькуляція), Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, Копія митної декларації країни відправлення. У ВМД № UА500010/2018/018336 від 24.10.2018 митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною договору.

25.10.2018 року на підставі вимоги Митного органу про надання додаткових документів, Позивачем були надані відповідні пояснення оформлені Листом від 24.10.2018р.

Відповідачем за результатами опрацювання поданої ВМД та документів була винесена картка відмови у прийнятті митної декларації № UA500010/2018/00286 та прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500010/2018/000013/2 від 25.10.2018 року, яким митну вартість товару визначено за резервним методом на рівні 91,15 Долари США за шт.

Відповідно до вказаного Рішення про коригування митної вартості товарів «обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено: З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор -2006» та ЄАІС ДФС. Митним органом встановлено, що рівень митної вартості товару є більшим: по товару № 1 - 91,15 Долари США за шт. (МД від 10.08.2018 № UA500010/2018/12802).

25.10.2018р. подав до Митниці нову ВМД № UA500010/2018/018553, за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Разом з тим, не погоджуючись з діями Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ «ТБР Імпорт »., за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються позивач звернувся до суду з цим позовом та просить скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500010/2018/00286 та визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA500010/2018/000013/2 від 25.10.2018 року.

Що стосується висновків відповідача про те, що подані до митного оформлення банківські платіжні документи на суми 6299,60 дол. США та 27678,41 дол. США, суперечать умовам оплати за товар, наведеним в інвойсі та проформі, суд вважає їх необґрунтованими, враховуючи наступне.

Як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами, відповідно до умов зовнішньоекономічного договору № НТ2018, Покупець здійснює попередню оплату за поставлений Товар, на підставі інвойс. Загальна вартість партії Товару відповідно до Інвойс, проформи -інвойс та інших товаросупровідних документів, що були надані до митного оформлення становить 33978,04 Долари США.

ТОВ «ТБР Імпорт» за партію товару було сплачено передплата в розмірі 33978,01 Долари США ( платіжне доручення б/н від 14.08.2018 на суму 6299,60 дол. США та платіжне доручення б/н від 28.09.2018 на суму 27678,41 дол. США, що на 0,03 дол. США, менше ніж зазначено в Інвойс, так Покупець сплатив за отриманий товар на 0,03 Долари менше.

Суд вказує на те, що фактична не сплата за отриманий товар на 0,03 Долари не впливає на митну вартість такого товару, з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Суд також критично оцінює висновки відповідача, що згідно наданої до митного оформлення калькуляції від 31.07.2018 № HY20180731 вартість перевезення однієї шини з порту Циндао (Китай) до порту Одеса (Україна) приблизно вдвічі менше вартості навантаження однієї шини на борт судна у порту Циндао (Китай) та втричі менше вартості перевезення по території Китаю; при цьому відстань між даними портами згідно Інтернет сайту www.searates.com становить 8594 морських миль (15916 км) та зазначене викликає сумніви у достовірності поданих до митного оформлення документів та свідчить про можливо наявні ознаки підробки та твердження відповідача, що у поданому розрахунку ціни (калькуляції) зазначена середня вартість ціни однієї шини конкретного артикулу, що суперечить суті даного документу, який має містити точні відомості про складові вартості товару..

Так, в рішенні про коригування митної вартості зазначено, що в поданому розрахунку ціни (калькуляції) зазначена середня вартість ціни однієї шини конкретного артикулу, що суперечить суті даного документу, який має містити точні відомості про складові вартості товару. Разом з тим, ч. 10 статті 58 МК України визначений перелік витрат (складові митної вартості), які при визначенні митної вартості додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. До вказаного переліку входять такі складові митної вартості, як витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5 ч. 10 статті 58 МК України).

Частиною другою статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до поданих позивачем до митного оформлення документів, поставка товару здійснювалась на умовах CFR Одеса. Поставка товару на умовах CFR Одеса (Інкотермс 2010) передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати на транспортування товару до порту призначення (фрахт). Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчить також і калькуляція від 31.07.2018 № HY2018073, надана постачальником.

Суд також зазначає про обґрунтованість доводів позивача, що якщо у відповідача виник сумнів щодо наявності ознак підробки документів поданих товариством, то під час судового розгляду такий сумнів має бути підтверджено наявністю ініційованого кримінального розслідування. Разом з тим, до суду таких доказів надано не було.

Що стосується тих обставин, що за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) відповідачем встановлено, що рівень митної вартості товару №1 МД є більшим (митна декларація № UA500010/2018/12802 від 10.08.2018), та становить 91,15 дол. СІЛА за шт., ніж заявлено декларантом - 75,1727 дол. США за шт., суд вказує на те, що в митній декларації UA500010/2018/018336 від 24.10.2018 та документів поданих позивачем до митного оформлення, поставка Товару відбувалась на умовах CFR (Одеса), Країна відправлення /експорту: Китай; розмір партій товарів становить 452 шт. Разом з тим, у використаній митним органом ВМД UA 500010/2018/12802 від 10.08.2018 поставка Товару відбувалась на умовах FOB,, розмір партії 1 880 шт. Застосовуючи резервний метод визначення митної вартості, Відповідач повинен був застосувати митну вартість товару, розмитненого органом доходів і зборів, з найбільш наближеними показниками (описом товару, умовами поставки). При прийнятті рішення митним органом не наведено обґрунтувань щодо впливу на митну вартість інших умов поставки у обраній для коригування декларації - FOB ніж той, яка зазначена позивачем - CFR, та обсяг партії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач подав усі наявні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, що свідчить про протиправність дій Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ «ТБР Імпорт », за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Відтак, картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500010/2018/00286 та рішення про коригування митної вартості № UA500010/2018/000013/2 від 25.10.2018 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБР ІМПОРТ» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації та рішення - задовольнити.

Визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ «ТБР Імпорт », за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500010/2018/00286.

Визнати протиправною та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA500010/2018/000013/2 від 25.10.2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до Пятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено та підписано суддею 21.03.2019 року.

Учасники справи:

Позивач: ТОВ «ТБР ІМПОРТ» (Бульвар Перова, 11, м. Київ, 02125, );

Відповідач: Одеська митниця ДФС (вул. Гайдара, 21-А, м. Одеса, 65078, ).

Суддя Корой С.М.

.