Справа № 240/362/19
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 березня 2019 року м. Житомир справа № 240/362/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов"язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обчислення, нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2012 по грудень 2015 року в розмірі, меншому від встановленого законом, та відмови в перерахунку та виплаті пенсії в розмірі, обчисленому відповідно до законодавства України;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.04.2012 по грудень 2015 року перерахунок виплату та подальшу виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 88% грошового забезпечення у відповідності до довідок № 85/9349 від 07.06.2012 та № 85/9349 від 19.07.2012 УМВС України в Житомирській області у відповідності до Закону України № 2050-111 від 01.01.2001.
В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем при проведенні перерахунку пенсії на підставі довідок № 85/9349 від 09.06.2012 та № 85/9349 від 19.07.2012 зменшено основний розмір пенсії з 88% на 80 % грошового забезпечення; зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення йому пенсії.
Ухвалою від 30.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 33-36), в якому просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що вимоги позивача викладені із порушенням процесуальних строків звернення до адміністративного суду; Законом України № 3668 від 08.07.2011 внесено зміни у ст. 13 Закону, та визначено, що з 01.01.2011 максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення, тобто розмір пенсії з урахуванням підвищення відповідно до постанови № 355 не повинен перевищувати 7200,05 грн. (9000,06 грн. (оклад станом на 01.04.2012) * 80%); пенсія позивачеві в розмір 88% сум грошового забезпечення виплачувалась до 01.01.2016; ПКМУ № 355 дозволяє стверджувати, що даною постановою КМУ не приймав рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців, які мають право на пенсію.
Позивач подав письмову відповідь на відзив (а.с. 45), однак суд не приймає до уваги письмову відповідь позивача на відзив з тих підстав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
В судовому засіданні:
- позивач позов підтримав;
- представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
За згодою сторін суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.
Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, з грудня 2003 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 88% грошового забезпечення (а.с.13-14).
При ознайомленні з пенсійною справою позивачем було встановлено, що пенсія у розмірі 88 % грошового забезпечення з квітня 2012 року по грудень 2015 року йому не виплачувався, а тому позивач 04.01.2019 звернувся з відповідною заявою до відповідача (а.с. 17).
16.01.2019 листом № Б-34 (а.с. 18) Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії проведено за діючою на час перерахунку у 2012 році редакцією ст.13 Закону, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Наведені обставини свідчать, що відповідачем при проведенні даного перерахунку було зменшено основний розмір пенсії позивача з 88% на 80% грошового забезпечення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.
Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 2003 року призначено пенсію за вислугу років у розмірі 88% грошового забезпечення на підставі п."а" ч.1 ст.13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент звільнення).
З урахуванням приписів статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент звільнення), позивач мав право на 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення для визначення пенсії.
Суд наголошує, що внесені зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.
Приписами ч.1 ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Тобто позивачу не повинен був зменшуватись розмір пенсії з 88% до 80% грошового забезпечення.
Відповідно до довідки УМВС України в Житомирській області № 85/9349 від 19.07.2012 (а.с. 21, 58) розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу за нормами чинними на 01.04.2012 становив 9000,06 грн., проте з квітня 2012 року по грудень 2015 року позивачу, як видно з наданих відповідачем довідок (а.с.23-26), розмір пенсії ОСОБА_1 був меншим 7920,05 грн. (9000,06 грн.*88%), тобто відповідачем необґрунтовано було зменшено ОСОБА_1 розмір пенсії у вказаний період.
Щодо вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.04.2012 по грудень 2015 року перерахунок виплату та подальшу виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 88% грошового забезпечення у відповідності до довідки № 85/9349 від 07.06.2012, то вона не підлягає задоволенню, так як дана довідка відсутня в матеріалах справи.
Щодо вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.04.2012 по грудень 2015 року перерахунок та подальшу виплату пенсії у відповідності до Закону України № 2050-111 від 01.01.2001, то вона задоволенню не підлягає, оскільки частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) для реалізації цілей та завдань вищевказаного Закону.
Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано доказів порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області Закону України № 2050-ІІІ, а тому вказана вимога є передчасною.
Враховуючи наведене та те, що зміна максимального розміру пенсії ОСОБА_1 відбулася вже після призначення пенсії, позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії з квітня 2012 року по грудень 2015 року в розмірі 88% від сум грошового забезпечення, зазначених в довідці № 85/9349 від 19.07.2012 УМВС України в Житомирській області, підлягають задоволенню.
Щодо твердження відповідача, що вимоги позивача викладені із порушенням процесуальних строків звернення до адміністративного суду, то воно є необґрунтованим, оскільки, як свідчать матеріали справи (а.с.16-17), позивач дізнався про зменшення йому відсоткового розміру пенсії в період з 01.04.2012 по грудень 2015 року після ознайомлення з пенсійною справою в грудні 2018 року, а доказів, якіб доводили інше відповідачем не надано.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення в період з квітня 2012 року по грудень 2015 року основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 88 % до 80 % сум грошового забезпечення.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2012 по 31.12.2015 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці № 85/9349 від 19.07.2012 УМВС України в Житомирській області.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк