Справа № 815/2897/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2897/18
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_4, Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про стягнення недоплаченої суми пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (надалі - відповідач, ПФУ), в якому просив стягнути з відповідача недоплачену суму пенсії в розмірі 519786,68 грн..

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2009 року по справі №2а-327/09 позов ОСОБА_4 до ПФУ був задоволений, а постановою Вищого адміністративного суду від 15.10.2013 року був змінений абзац постанови суду першої інстанції наступним чином: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси провести перерахунок та виплати пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст.49, 50, 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» та встановленого прожиткового мінімуму відповідно до закону про Державний бюджет України на відповідний рік із врахуванням проведених виплат». Відповідач виконував судові рішення по справі по справі №2а-327/09 до листопада 2011 року, сплативши останній раз позивачу пенсію в розмірі 7200 року в жовтні 2011 року, а з листопада 2011 року відповідач безпідставно зменшив розмір пенсії позивача до 1600,00 грн. на місяць. Позивач вважає, що відповідач неправомірно зменшив розмір пенсії позивача з листопада 2011 року, вважаючи, що відповідач зобов'язаний був продовжувати виплачувати позивачу пенсію згідно судових рішень по справі №2а-327/09. За наданим позивачем розрахунком сума 519786,68 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, є різницею між фактично виплаченими позивачу сумами пенсій за періоди січень-березень 2009 року, листопад 2011 - червень 2018 року та сумами пенсій, які підлягали виплаті позивачу на підставі судових рішень по справі №2а-327/09.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2018 року позовні вимоги задоволені частково - зобов'язано відповідача здійснити виплату на користь позивача недоплаченої суми пенсії в розмірі 519786,68 грн., а в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач також подав апеляційну скаргу, в якій вказує про свою незгоду з рішенням суду першої інстанції в частині застосування судом такого способу захисту як «зобов'язати здійснити виплату», вважаючи, що суд повинен саме стягнути з відповідача недоплачену суму пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Малиновському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсію по інвалідності відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.58).

Згідно Посвідчення серії НОМЕР_1 позивач є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с.17) та відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 є інвалідом 2 групи (а.с.16).

19.06.2009 року постановою Малиновського районного суду м.Одеса позов ОСОБА_4 задоволено частково: Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 по інвалідності, передбачений ст.50 п.4 ст.54, п.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру, встановленого ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 25.03.2009 року.

26.05.2010 року ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2009 року залишена без змін.

15.10.2013 року Вищий адміністративний суд змінив постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2009 року, виклавши абзац 2 резолютивної частини постанови в такій редакції:

«Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси провести перерахунок та виплати пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст.49, 50, 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» та встановленого прожиткового мінімуму відповідно до закону про Державний бюджет України на відповідний рік із врахуванням проведених виплат».

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, на виконання рішення суду відповідачем в вересні 2010 року позивачу виплачені кошти у розмірі - 69847,88 грн. і з вересня 2010 року по жовтень 2011 року включно пенсія виплачувалась позивачу в розмірі 7200,00 грн. на місяць.

Розпорядженням ПФУ №202804 від 11.11.2011 року розмір пенсії позивача визначений в сумі 1685,60 грн..

В подальшому до червня 2018 року розмір пенсії позивача на підставі відповідних розпоряджень відповідача про перерахунок пенсії збільшувався з 1720,00 грн. в грудні 2011 року до 3702,60 грн. в червні 2018 року.

З наявної у пенсійній справі позивача відповіді ПФУ від 06.01.201 року слідує, що підставою для перерахунку пенсії позивача в листопаді 2011 року в сторону її зменшення до суми 1685,60 грн. стали положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 04.06.2011 року №3491-VI, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, а також положення постанови КМ України від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірі виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету». Перерахунок пенсії позивача до суми 2846,46 грн. з 01.01.2012 року здійснений з урахуванням положень постанови КМ України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що застосування вищезазначених положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанов Кабінету Міністрів України до правовідносин, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії позивачу, які виникли раніше, призвело до суттєвого фактичного зменшення розміру пенсії позивача та відповідно до обмеження прав позивача.

З цих підстав суд першої інстанції визнав неправомірним зменшення позивачу розміру пенсії з листопада 2001 року та погодився із наданим позивачем розрахунок недоплаченої пенсії в сумі 519786,68 грн.. Однак суд першої інстанції жодним чином не дав оцінку вимогам позивача про стягнення суми недоплати за 2009 рік в розмірі 6642,47 грн., яка згідно розрахунку позивача входить в суму 519786,68 грн..

При вирішення даного спору, колегія суддів виходить з наступного.

По-перше. Пенсії згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначаються та перераховуються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 призначення та перерахунок пенсії оформлюються органами Пенсійного фонду України відповідними рішеннями у формі розпоряджень.

В матеріалах пенсійної справи позивача є копії відповідних розпоряджень Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси на підставі яких були проведені перерахунки пенсії позивача з листопада 2011 року на суму 1685,60 грн., та з грудня 2011 по червень 2018 року з суми 1720,00 грн. до суми 3702,60 грн. (т.1 а.с.146 - т.2 а.с.19). Докази оскарження позивачем таких рішень відсутні, і позивач на факти таких оскаржень не вказує.

В ході судового засідання суду апеляційної інстанції позивач та представник позивача зазначили, що не оскаржували в судовому порядку рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси, на підставі яких були проведені перерахунки пенсії позивача з листопада 2011 року, однак з такими рішеннями позивач не погоджувався та звертався до Малиновського районного суду м. Одеси в порядку контролю за виконанням рішення цього суду від 19.06.2009 року по справі №2а-327/09.

Дійсно, згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року по справі №2а-327/09 позивач звернувся до суду із клопотанням в порядку ст.382 КАС України та просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси подати у 10-денний строк звіт про виконання чинного судового рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2009 року із змінами Постановою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 року, а саме про величезну недоплату пенсії позивача з листопада 2011 року по лютий 2018 року.

Цією ухвалою суд визначив Управлінню Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси п'ятнадцятиденний строк для подання звіту про виконання судового рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2009 року зі змінами згідно Постанови Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 року у адміністративній справі №2а-327/09.

В подальшому Малиновський районний суд м. Одеси ухвалою від 13.04.2018 року прийняв звіт Малиновського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одеси щодо виконання рішення суду від 19.06.2009 року із змінами за Постановою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 року у адміністративній справі №2а-327/09.

В цій же ухвалі суд роз'яснив позивачу, що у зв'язку з відмовою Малиновського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одеси прийняти пропозицію позивача щодо добровільної виплати недоплати до пенсії з листопада 2011 року, то він має право на звернення до суду щодо захисту своїх прав в установленому законом порядку.

Розділом XIII Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначений порядок оскарження дій виконавчих органів Пенсійного фонду, статтею 105 якого передбачено право застрахованої особи та членів їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Отже, позивач у встановленому законом порядку не оскаржував рішення відповідача (розпорядження №202804 від 11.11.2011 року) про проведення перерахунку його пенсії з листопада 2011 року на суму 1685,60 грн. на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанови КМ України від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірі виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Також позивач не оскаржував і інші подальші рішення ПФУ про здійснення перерахунку пенсії позивача з грудня 2011 по червень 2018 року.

Таким чином, оскільки позивач не оскаржував жодного рішення ПФУ про проведення перерахунку його пенсії з листопада 2001 року, то відсутні підстави стверджувати, що має місце факт недоплати позивачу пенсії за цей період.

Також не вбачається і жодних підстав для висновку про наявність недоплати пенсії позивача за січень-березень 2009 року в розмірі 6642,47 грн., про яку зазначає позивач в своєму розрахунку, оскільки в постанові Вищого адміністративного суду від 15.10.2013 року по справі №2а-327/09 чітко зазначено про невідповідність законодавству вимоги про здійснення перерахунку пенсії позивача з березня 2009 року (т.1 а.с.24).

По-друге. Щодо застосування відповідачем положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанови КМ України від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірі виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» при здійсненні перерахунку пенсії позивача з листопада 2011 року, а також положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та постанови КМ України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при здійсненні перерахунку пенсії позивача з січня 2012 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 05.10.2006 року, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по IІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІIІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року №745 та Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 04.06.2011 року №3491-VI, який набрав чинності 19.06.2011 року, зокрема пунктом 7 частиною 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67, якими встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Крім того, 28.12.2014 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року №79-VIII, який набув чинності 01.01.2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (в редакції, чинній до 3 серпня 2014 року) не передбачалось обмежень щодо застосування ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на наведені обставини та норми закону, починаючи з 01.11.2011 року відповідач здійснюючи нарахування та виплату позивачці основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у вказаний період, у розмірі визначеному постановами Кабінету Міністрів України діяв правомірно.

У відповідності до п.3 ст.116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту.

Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 року №79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру виплат передбачених, зокрема, статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру державної і додаткової пенсії, передбачених законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що виплачуючи позивачу з 01.11.2011 року пенсію та доплати у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач діяв правомірно.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 08.05.2018 року по справі №385/1319/15-а та від 22.11.2018 року по справі №640/19008/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді даної справи судом першої інстанції невірно встановлені обставини справи, порушенні норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із винесенням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, то вимоги заявлені позивачем в його апеляційній скарзі, щодо зміні вищевказаного рішення задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду 05 листопада 2018 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати його прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.