Справа № 460/293/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2019 року м. Рівне №460/293/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув,

відповідача: не прибув,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 (далі відповідач), про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №57969481, відкритого на підставі виконавчого напису №2550 від 25.04.2018 про стягнення з позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» (далі ПАТ «ПУМБ») заборгованості в розмірі 35412,67грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинений виконавчий напис №2550 про стягнення з позивача на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 35412,67грн. ПАТ «ПУМБ» предявив виконавчий напис №2550 від 25.04.2018 для виконання відповідачу, на підставі якого останній виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №57969481. Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що належить до скасування, оскільки вона була прийнята відповідачем з порушенням правил територіальної діяльності. Позивач звертає увагу на те, що він зареєстрований та проживає в с. Нова Україна, Рівненського району, Рівненської області, працює в с. Тучин, Гощанського району, Рівненської області в Комунальному закладі «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради з 23.06.2014 по теперішній час та жодного майна на території м. Києва він не має. Приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, відповідач помилково зробив висновок, що позивач має майно на території м. Києва, а саме: грошові кошти, що обліковуються на картковому рахунку позивача, відкритому в ПАТ «ПУМБ», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4. На думку позивача, грошові кошти, обіг яких здійснюється у безготівковій формі, є правом вимоги, що виникає в межах договірних правовідносин між особою та банком, та не є майном в розумінні Закону України «Про виконавче провадження». З наведених підстав, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що стягувачем - ПАТ «ПУМБ», було подано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місцезнаходження майна боржника (грошових коштів), а саме карткового рахунку №0684, відкритого у ПАТ «ПУМБ», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд.4. Враховуючи, положення статті 190 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), згідно з якими грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном, а також ту обставину, що позивач є власником карткового рахунку, відкритого у ПАТ «ПУМБ», відповідач в межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», прийняв виконавчий документ до виконання за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника у банках. При цьому, відповідач звертає увагу на те, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку наявності грошових коштів або майна до відкриття виконавчого провадження. Виконавець відкриває виконавче провадження на підставі заяви стягувача, в якій стягувач має право зазначити будь-які відомості, що ідентифікують боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження. Надання стягувачем доказів на підтвердження інформації, зазначеної в заяві, не вимагається. Оскільки в заяві стягувача був зазначений лише рахунок позивача, який відкритий у ПАТ «ПУМБ» з місцем реєстрації банку у місті Києві, тому, на переконання відповідача, його дії щодо відкриття 22.12.2018 виконавчого провадження №57969481 не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та є правомірними, у звязку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідь на відзив позивач до суду не подавав.

08.02.2019 позовна заява надійшла до суду.

Ухвалою суду від 13.02.2019 позовна заява залишалася без руху.

05.03.2019 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.03.2019.

20.03.2019 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неприбуття суду не повідомив

Відповідно до ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності позивача та відповідача.

На підставі ч.13 ст.10 та ч.4 ст.229 КАС України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

25.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 здійснено виконавчий напис №2550, згідно з яким звернено стягнення з громадянина України ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №GP-5601213 від 09.12.2013, укладеним із АТ «ОСОБА_3 ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ПУМБ». Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.04.2017 по 03.042018. Сума заборгованості складає 35412,67грн, в т.ч.: прострочена заборгованість за сумою кредиту 16633,71грн; прострочена заборгованість за комісією 14594,20грн; прострочена заборгованість за процентами 4184,76грн; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00грн; строкова заборгованість за комісією 0,00грн; строкова заборгованість за процентами 0,00грн (а. с. 82, 83).

В подальшому, представник ПАТ «ПУМБ» звернувся до відповідача із заявою вих. №75776 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса. Зі змісту вказаної заяви, стягувач, ПАТ «ПУМБ», просив відкрити за місцезнаходженням майна (грошових коштів) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за № 2550 від 25.04.2018 про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 35412,67грн. Крім того, у випадку встановлення доходу боржника, яким є ОСОБА_1, ПАТ «ПУМБ» просило звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення на стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника (а. с. 75).

На підставі вказаної вище заяви, 22.12.2018 відповідачем відкрито виконавче провадження № 57969481 щодо примусового виконання виконавчого напису № 2550 від 25.04.2018, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з позивача на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 35412,67грн (а. с. 86, 87).

Також 09.01.2019, відповідачем у виконавчому провадженні № 57969481 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якою звернуто стягнення на доходи позивача, які останній отримує у Комунальному закладі «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради (, 35415, Рівненська обл., Гощанський р-н, с. Тучин, вул. Шевченка, 8) (а. с. 94, 95).

Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 57969481 протиправною, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи вказаний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом першим частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частинами першою, другою статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII) виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

При цьому, частиною першою статті 27 Закону №1403-VIII встановлено, що фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Так, частинами першою та другою статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до статті 19 Закону №1404-VIII, право вибору предявлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє прийти до висновку про те, що Законами №1403-VIII та №1404-VIII встановлені вимоги (критерії) для визначення місця відкриття виконавчого провадження.

Зокрема, згідно з частиною третьою статті 25 Закону №1403-VIII, право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому, частиною шостою статті 25 Закону №1403-VIII встановлено, що виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З інформаційної довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України №0312 від 12.03.2019 встановлено, що приватний виконавець ОСОБА_2 діє на підставі рішення Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців від 13.11.2017, виконавчий округ приватного виконавця ОСОБА_2 - місто Київ (а. с. 39).

Як слідує з матеріалів справи, підставою оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження №57969481 від 22.12.2018 є порушення відповідачем, на думку позивача, вимог щодо територіальної компетенції з відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 №2550 вчиненого 25.04.2018.

Вказане твердження позивача суд вважає помилковим, з огляду на таке.

Відповідно до статті 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Статтею 179 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-III (далі - Закон №2346-III), платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Пунктом 3.1 статті 3 Закону №2346-III визначено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону №2346-III визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Отже, безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об'єктом права власності, що передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що безготівкові кошти, які перебувають на рахунках у банках, є обєктом права власності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10.09.2018 у справі №905/3542/15.

Крім того, частиною четвертою статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Таким чином, приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходження грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, про що також зазначається в розясненні Міністерства юстиції України № 23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018.

Тобто, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 57969481 від 22.12.2018 відповідач керувався тим, що кошти позивача, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в ПАТ «ПУМБ», є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи.

Зокрема, факт наявності у позивача рахунку № 0684 від 09.12.2013 в валюті гривня, відкритого в ПАТ «ПУМБ», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, підтверджується копією довідки №1_01 від 13.03.2019.

Крім того, в заяві про примусове виконання рішення, поданої представником стягувача, ПАТ «ПУМБ», за вих. № 75776 без дати, вказана адреса місця реєстрації боржника: вул. Приходька, 85, с. Нова Українка, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35323, а також місце знаходження майна боржника (грошових коштів): картковий рахунок №0684, відкритий в ПАТ «ПУМБ», який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Андріївська, буд. 4.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача банківського рахунку №0684, відкритого у ПАТ «ПУМБ», суд приходить до висновку, що відкриваючи 22.12.2018 виконавче провадження № 57969481, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, передбачених законом, підстави для повернення виконавчого документу стягувачу були відсутні.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з статтю 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач, при прийнятті спірної постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи. Доводи та аргументи позивача не спростовують правомірності дій відповідача та не дають суду підстав для висновку про прийняття останнім неправомірної постанови.

Таким чином, з урахуванням усіх обставин справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні вказаної позовної заяви належить відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 268, 287 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №57969481 від 22 грудня 2018 року, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (35323, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Нова Україна, вул. Приходька, 85, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, оф. 15, РНОКПП НОМЕР_2)

Повний текст рішення складений 21 березня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.