Справа № 805/4682/17-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року справа №805/4682/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного (суддя Алябєв І.Г.) від 06 лютого 2018 року (повний текст складено 09 лютого 2018 року) у справі №805/4682/17-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» до Офісу великих платників Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення від 18 серпня 2017 року №.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове рішення від 18 серпня 2017 року № «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску».

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що позивач самостійно обчислив суму єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за вересень 2014 року - вересень 2016 року у розмірі 81 631 277,99 грн, проте не сплатив його. Відповідач вважає, що відповідно до пп.100.2 ст.100 ПКУ, позивач мав право звернутись до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу, а наявність сертифікату ТТП України є лише підставою для отримання розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу.

Позивачем подана заява про розгляд адміністративної справи за його відсутністю в порядку письмового провадження.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Макіївкокс» зареєстровано за адресою: 85300, Донецька область, м.Покровськ, вул. Торгівельна, буд. 106А, .

Сертифікатом (висновком) про настання обставин непереборної сили ТПП України від 12 вересня 2014 року №3058/05-4 засвідчено настання обставин непереборної сили з 29 серпня 2014 року ПрАТ «Макіївкокс» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів (а.с.30-31).

Відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, задекларованого у звітах за період вересень 2014 року - січень 2017 року, за результатами якої складено акт від 16 серпня 2017 року №826/28-10-47-06/32598706,, яким встановлено порушення позивачем вимог ч.8 ст. 9 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VІ, п.п. 6 п. 4 розділу ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Мінфіну від 20.04.2015 року № 449, зареєстрованої в Мінюсті 07.05.2015 року за №508/26953, а саме несвоєчасна сплата сум єдиного внеску в період 29 жовтня 2014 року по 27 лютого 2017 року у розмірі 111 472 533,75 грн, нараховані платником за звітні періоди вересень 2014 року по січень 2017 року (а.с.12-14).

На підставі зазначеного акту відповідачем прийнято рішення від 18 серпня 2017 року № яким до позивача на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі Закон №2464-VI) застосовано штрафні санкції у розмірі 1 115 737,92 грн. за період з 29 жовтня 2014 року по 27 лютого 2017 року, штрафу у розмірі 20 063 030,91 грн. за період з 29 жовтня 2014 року по 27 лютого 2017 року та нарахування пені у розмірі 12 210 420,98 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (а.с.23).

За результатом розгляду скарги позивача, рішенням про результати розгляду скарги від 28 вересня 2017 року №21761/6/99-99-11-02-02-25 скаргу залишено без задоволення, а рішення про застосування штрафних санкцій - без змін (а.с.27-29).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

У відповідності до п. 1. ч. 1. ст. 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464) платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами ч. 8, ч.12 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Покровськ Донецької області є територією проведення антитерористичної операції.

Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» доповнено пунктом 9-3 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені статтями 25, 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до зазначених платників єдиного внеску, не застосовуються.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що Закон №2464 звільняє платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання платниками своїх обов'язків, визначених статтею 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з 14 квітня 2014 року на весь час проведення антитерористичної операції.

При цьому, Закон № 2464 не пов'язує звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання свої обов'язків з поданням відповідної заяви.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивач, в даному випадку, звільнений від відповідальності за несвоєчасну сплату сум єдиного внеску, а тому правомірно скасовано спірне рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що Закон №2464 є спеціальною нормою у спірних правовідносинах, а тому його положення правомірно було застосовано судом першої інстанції.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного від 06 лютого 2018 року у справі №805/4682/17-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного від 06 лютого 2018 року у справі №805/4682/17-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 20 березня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

ОСОБА_1