Справа № 811/1867/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 811/1867/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Август-Систем" на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 р. в адміністративній справі №811/1867/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Август-Систем" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмежено відповідальністю "Август-Систем" звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області №2 від 12.06.2018 року, №2 від 12.06.2018 року та №2 від 12.06.2018 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю (Надєєва О.О.) підтримала доводи апеляційної скарги. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги в судове засідання не прибув, про причини не прибуття не повідомив, що відповідно до приписів ст. 313 КАС України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, на підставі наказу ГУ ДФС у Кіровоградській області від 10.05.2018 року № 784 посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Август-Систем" з питань правильності визначення податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП «Євро Агро Дістріб'юшн» на суму ПДВ 7102,40 грн. за січень 2015 року, що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року; на суму ПДВ 114451,56 грн. за вересень 2015 р., що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року; на суму ПДВ 23916,8 грн. за січень 2016 року, що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року; на суму ПДВ 40581,8 грн. за лютий 2016 року, що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року, та нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів зазначених взаємовідносин в податкових деклараціях з податку на прибуток за 2015 та 2016 роки».

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 23.05.2018 року № 77/11-28-14-02/13741353, відповідно до висновків якого встановлено порушення:

- п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження товариством податку на додану вартість всього у сумі 136 622 грн., у тому числі за:

- січень 2015 року на суму 4 130 грн.,

- квітень 2015 року на суму 2 972 грн.,

- листопад 2015 року на суму 29 429 грн.,

- листопад 2017 року на суму 100 091 грн.

та завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 49 431 грн., в т.ч. за листопад 2017 року в сумі 49 431 грн.;

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження товариством податку на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 200936 грн., у тому числі по періодах:

- за 2015 рік на суму 131278 грн.;

- за 2016 рік на суму 69658 грн.

На підставі акту перевірки податком органом 12.06.2018 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

№2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 170778,00 грн., в тому числі - 136622 грн. за податковим зобов'язанням та 34156 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 49431 грн.;

№2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 251170,00 грн., в тому числі - 200936 грн. за податковим зобов'язанням та 50234 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, спірні правовідносини врегульовано приписами Податкового кодексу України (далі ПК України).

Відповідно до п.134.1 ст.134 ПК України у цьому розділі об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Пунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України встановлювалося, що до складу витрат не включаються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

При цьому наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Згідно з п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов'язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Отже, колегія суддів зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, і достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Як вбачається з матеріалів справи, основним видом діяльності ТОВ "Август-Систем" є, зокрема, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (Код КВЕД 46.21).

Так, позивачем, відповідно до договору поставки сільськогосподарської продукції №07/09 від 07.09.2015 року та від 27.01.2016 року, укладеного з ПП «Євро Агро Дістріб'юшн» включено до податкового кредиту ПДВ в січні 2015 р. 7102,40 грн., у вересні 2015 р. в сумі 114451,56 грн., у січні 2016 р. в сумі 23916,80 грн. та в лютому 2016 р. в сумі 40581,80 грн. за податковими накладними, виданими ПП «Євро Агро Дістріб'юшн» з придбання висівок пшеничних та висівок кормових пшеничних гранульованих (а.с.64-68, 83-87, 149-161 т.1).

На виконання умов договору постачальником виписано видаткові накладні (а.с.103, 105, 107, 109, 111, 113, 115, 117, 120, 121, 123 т.1). На підтвердження транспортування купленого товару ТОВ "Август-Систем" надано копії ТТН (а.с.104, 106, 108, 110, 112, 114, 116, 118, 119, 122, 124, 126, 128, 130 т.1). На підтвердження здійснення розрахунків за придбаний товар позивачем надано копії платіжних доручень (а.с.94-99).

Суму 1116315,40 грн. позивачем віднесено до складу валових витрат за січень, вересень 2015-2016 роки, а суму ПДВ 186052,56 грн. - до складу податкового кредиту за січень, вересень 2015 р. та січень, лютий 2016 р.

При цьому податковий орган в акті перевірки зазначає, що операції з реалізації висівок пшеничних та висівок кормових пшеничних гранульованих контрагентом - постачальником ПП «Євро Агро Дістріб'юшн» оформлялись первинними документами лише з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту та податкового зобов'язання, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ контрагентом - покупцем ТОВ «Август-Систем» та відображення отриманого товару (висівок пшеничних та висівок кормових пшеничних гранульованих) за відсутності його постачання саме від ПП «Євро Агро Дістріб'юшн», що в свою чергу не дає право позивачу на формування податкового кредиту за відсутності фактичного здійснення операцій з придбання останнім товарів саме у ПП «Євро Агро Дістріб'юшн».

В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що директора ПП «Євро Агро Дістріб'юшн» Широкого А.М., який підписував від імені підприємства договори, які укладені з позивачем, а також податкові і видаткові накладні на придбаний товар, вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у кримінальному провадженні від 14.04.2016 року (справа № 201/4704/16-к, провадження № - 1кп/201/195/2016) визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, а саме співучасть у формі пособництва по створенню суб'єкта підприємницької діяльності (ПП «Євро Агро Дістреб'юшн») з метою прикриття незаконної діяльності (а.с.245-246 т.1).

З тексту вищезазначеного вироку вбачається, що ПП «Євро Агро Дістреб'юшн» створено з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, а саме здійснення безтоварних операцій, оформлення фіктивних угод без наміру їх подальшого виконання та іншого в порушення нормативно-правових актів України, що регулюють діяльність суб'єктів підприємництва, а саме: ст. 1 Закону України «Про підприємництво», п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», ст.ст. 81, 87 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 56, 57, 89 Господарського кодексу України, ст.ст. 8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (а.с.245-246 т.1).

За приписами ч.6 ст.78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що операції ТОВ "Август-Систем" за січень 2015 року, вересень 2015 року, січень 2016 року та лютий 2016 року з постачання товарів від ПП «Євро Агро Дістріб'юшн» оформлялись первинними документами лише з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та здійснювалось відображення товару, наявного у ТОВ «Август-Систем», як придбаного від ПП «Євро Агро Дістріб'юшн» за відсутності його постачання саме від цього контрагента, чим порушено Закон України від 16.07.1999р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Август-Систем"- залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 р. в адміністративній справі №811/1867/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко