Справа № 810/2756/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2019 року

Київ

справа №810/2756/17

адміністративне провадження №К/9901/53777/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 (суддя Брагіна О.Є.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2018 (судді: Земляна Г.В. (головуючий), Ісаєнко Ю.А., Лічевецький І.О.) у справі № 810/2756/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростіл" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агростіл" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 29.03.2017 в частині застосованої суми пені в розмірі 373 423,59 грн за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при здійсненні зовнішньоекономічних операцій відповідно до зовнішньоекономічного контракту ним було допущено перевищення строків розрахунків при проведенні імпортних операцій, проте на меншу кількість ніж це визначено контролюючим органом, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування пені на суму 373 423,59 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2018, позов задоволено частково, податкове повідомлення-рішення від 29.03.2017 № скасовано в частині 373 423,59 грн.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про неправильне визначення контролюючим органом граничної дати зарахування валютної виручки на рахунки позивача, з зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню в частині визначення пені в сумі 373 423,59 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2017, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2018 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведена документальна позапланова перевірка Товариства з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 30.12.2015 по 20.10.2016, за результатом якої складено акт №128/10/-36-14-02-02/39794319 від 14.02.2017, в якому зафіксовано порушення вимог ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та п.1 постанови Правління НБУ від 04.12.2015 №863, п.1 постанови Правління НБУ від 03.03.2016 №140, п.1 постанови Правління НБУ від 07.06.2016 №342 та п.2 ст.10 Декрету КМУ від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", що полягало у недотриманні позивачем визначених законом строків розрахунків в іноземній валюті.

На підставі акта перевірки контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.03.2017 №, яким позивачу визначено грошове зобов'язання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» у розмірі 429 938,93 грн.

Не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням в частині суми 373 423,59 грн позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Судами встановлено, що 22 грудня 2015 року між ТОВ «Агростіл» та Компанією «Агро стіл Технолоджіс інк.» було укладено зовнішньоекономічний контракт №2, у порядку та на умовах якого сторони продавець та покупець здійснюють купівлю, приймання і оплату за сільськогосподарське обладнання.

Відповідно до банківських виписок ПАТ "Сбербанк", з мультивалютного рахунку позивача у якості попередньої оплати товару за рахунком №18 Компанії "Агростіл Технолоджіс інк." перераховано 176245 дол. США за платіжними дорученнями №№1-7.

У зв'язку з затримкою виготовлення промислових ємностей LWC-60-14 для тривалого зберігання зерна та відсутністю необхідних запчастин до нього, компанія "Агростіл Технолоджіс інк" повідомила про повернення частини перерахованих валютних коштів листами №№3,7, 9 від 07.04.2016, 04.05.2016, 10.06.2016 відповідно. Валютні кошти були перераховані через банк-коренспондент "Deutsche Bank Trust Company Americas" на кор. рахунок №14 на мультірахунок №8896/840 у розмірі 29145 дол. США.

За одержані валютні кошти від позивача Компанія "Агростіл Технолоджіс" імпортувала товар, вартість якого, згідно наданої митної декларації №100250005/2016/153887 від 20.10.2016 становить 147100 дол. США, що еквівалентно 3779475,46 грн. Позивачем було підтверджено факт надходження товару на митну територію України рахунком з відміткою Волинської митниці "під митним контролем".

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального права, вказує на неврахування судами всіх обставин справи, зокрема, зазначає, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою доводи відносно того, що позивачем порушено строки розрахунків в іноземній валюті, що були визначені постановами Національного банку України, зокрема від 04.12.2015 №863, від 03.03.2016 №140, від 07.06.2016 №342.

8. Товариством відзиву на касаційну скаргу надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

9.1. Стаття 1.

Виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

9.2. Стаття 2.

Імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

9.3. Стаття 4.

Порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

10. Постанова Правління Національного Банку України від 04.12.2015 №863 та від 03.03.2016 № 140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України":

10.1. Пункт 1.

Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

10.2. Пункт 7.

На час дії цієї постанови інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечить вимогам цієї постанови.

11. Постанова Правління Національного Банку України від 07.06.2016 №342 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України".

11.1. Пункт 1.

Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

11.2. Пункт 7.

На час дії цієї постанови інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечить вимогам цієї постанови.

12. Постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2016 року № 361 "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України", яка набрала чинності 29.07.2016, внесені зміни до постанови від 07.06.2016 № 342 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України".

Пунктом 2 Постанови № 361 передбачено збільшення граничного строку для розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з 90 календарних днів до 120 календарних днів. (Пункт 2 цієї постанови діяв до 14 вересня 2016 року включно.)

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

14. У разі порушення встановлених строків до платника податків застосовується відповідальність у вигляді пені в визначеному розмірі, а саме 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті за кожний день прострочення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

15. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

16. Задовольняючи позовні вимоги Товариства суд першої інстанції, з думкою якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність порушень визначених законом строків розрахунків в іноземній валюті з боку позивача лише у двох випадках повернення валютних коштів, а саме 19000 дол. США, з урахуванням повернення 13.06.2016 з простроченням 7100 дол. США на 53 календарні дні та 18000 дол. США з простроченням 20 календарних днів.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, оскільки судами не враховано, що п.1 постанов Правління НБУ від 04.12.2015 №863, від 03.03.2016 №140 та від 07.06.2016 №342 було установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, який не перевищує 90 календарних днів, а Постановою Національного банку України від 28 липня 2016 року № 361 - у строк що не перевищує 120 календарних днів.

Отже обраховуючи строк при застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій позивача у період з 22.12.2015 (дата укладення Контракту) та до 28.07.2016 необхідно застосовувати саме 90-денний строк, а з 29.07.2016 (набрала чинності Постанова №361) необхідно застосовувати 120 - денний строк.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку, що контролюючий орган обґрунтовано дійшов висновку про порушення позивачем вимог ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по Контракту № 2 від 22.12.2015, що зафіксовано в акті перевірки, по наступним операціям:

- 30.12.2015 передоплата 15 000 дол. США (платіжне доручення №1) - 90 денний строк надходження товару 29.03.2016, кошти повернуті позивачу 13.04.2016;

- 06.01.2016 передоплата 4165 дол. США (платіжне доручення №1) - 90 денний строк надходження товару 05.04.2016, кошти повернуті позивачу 10.05.2016;

- 19.02.2016 передоплата 2900 дол. США (платіжне доручення №2) - 90 денний строк надходження товару 19.05.2016, кошти повернуті позивачу 13.06.2016;

- 24.02.2016 передоплата 19000 дол. США (платіжне доручення №3) - 90 денний строк надходження товару 24.05.2016, кошти повернуті позивачу 13.06.2016 в сумі 7080 дол. США; 11920 дол. США товар надійшов 15.10.2016;

- 28.03.2016 передоплата 18000 дол. США (платіжне доручення №4) - 90 денний строк надходження товару 26.06.2016, товар надійшов 15.10.2016;

- 19.04.2016 передоплата 14000 дол. США (платіжне доручення №5) - 90 денний строк надходження товару 18.07.2016, товар надійшов 15.10.2016;

- 13.05.2016 передоплата 6000 дол. США (платіжне доручення №6) - 120 денний строк надходження товару 10.09.2016, товар надійшов 15.10.2016.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується з застосованою контролюючим органом до Товариства сумою пені, згідно розрахунку наведеного в додатку №1 до акту перевірки, що наявний в матеріалах справи (а.с. 13), у розмірі 429 938,93 грн.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

17. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.

18. З урахуванням встановлених в цій справі обставин та правового регулювання спірних правовідносин колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги контролюючого органу.

19. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та постанови Національного банку України, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення) щодо строків розрахунків по імпортних операцій позивача, що призвело до безпідставного скасування податкового повідомлення - рішення в частині, яке було прийнято контролюючим органом у відповідності до норм законодавства, а тому касаційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2018 підлягає задоволенню.

20. Відповідно до п. 3 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

21. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша ст. 351 Кодексу адміністративного судочинства України). Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя ст. 351 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2018 у справі №810/2756/17 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростіл".

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду