Справа № 304/1396/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2771/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Глушка І.В., Гуляка В.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Шешеня М.О., м. Перечин) у справі №304/1396/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС та заступника начальника Закарпатської області начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

10.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС та заступника начальника Закарпатської області начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Живицького В`ячеслава Антоновича від 26.09.2018 р. в справі про порушення митних правил №3694/30500/18.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, №20, ) та заступника начальника Закарпатської митниці, начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування постанови у справі про порушення митних правил задоволено частково.

Постанову в справі про порушення митних правил №3694/30500/18 від 26 вересня 2018 року, винесену заступником начальника Закарпатської митниці - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил надіслано на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

В решті позову - відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Закарпатська митниця Державної фіскальної служби України, вважає, що дане рішення прийняте з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, щоч.1 ст. 460 Митного кодексу України чітко передбачає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил, передбачене ст.470 Митного кодексу України. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами. Громадянином ОСОБА_1 не було дотримано вимог чинного законодавства, до органів доходів і зборів позивач з заявою про факт аварії чи дії обставин непереборної сили не звертався, документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили не надавав. Щодо покликань позивача про передачу транспортного засобу в зону антитерористичної операції, апелянт зазначає, що волонтери не можуть надавати волонтерську допомогу індивідуально за напрямами, визначеними абзацами сьомим та восьмим частини третьої статті 1 Закону України «Про волонтерську діяльність». Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», залучення транспортних засобів під час мобілізації здійснюється військовими комісаріатами на підставі рішень місцевих державних адміністрацій, які оформлюються відповідними розпорядженнями. Приймання передача транспортних засобів, залучених під час мобілізації, та їх повернення після оголошення демобілізації здійснюється на підставі актів приймання передачі, в яких зазначаються відомості про власників, технічний стан, залишкову (балансову) вартість та інші необхідні відомості, що дають змогу ідентифікувати транспортні засоби.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу за вх. №К-5975/19 від 18 березня 2019 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права. Позивач вважає, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, 6 вересня 2018 року заступником начальника Закарпатської митниці - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , було винесено постанову в справі про порушення митних правил №3694/30500/18, відповідно до якої останній 26 липня 2014 року о 14 год. 52 хв. через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби на митну територію України ввіз автомобіль марки «Mercedes-Benz E300», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , в митному режимі «транзит», який станом на 09 серпня 2018 року з митної території України вивезеним не значиться, чим порушив термін вивезення вищезазначеного автомобіля з митної території України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

В ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України було встановлено, що 26 липня 2014 року о 14 год. 52 хв. через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби на митну територію України ввіз автомобіль марки «Mercedes-Benz E300», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 в митному режимі «транзит». Згідно даними АСМО « Інспектор 2006» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 09 серпня 2018 року не вивозився, у інший митний режим, згідно норм чинного законодавства не поміщений. Громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.95 Митного кодексу України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 10 діб.

Постановою у справі про порушення митних правил № 3694/30500/18 від 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3ст. 470 МК України та накладено штраф у розмірі 8500 грн..

Спірні правовідносини регулюються приписами Митного кодексу України (далі - МК України), зокрема, згідно частини 1 ст. 381 цього Кодексу передбачено, транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

За змістом п. 57 ч. 1ст.4 МК України поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар».

Відповідно до приписів ст. ст. 90 та 93 вказаного Кодексу транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати не ушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Відповідно до п.1 ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

За приписами ч. 2 ст. 95 МК України до строків, визначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Разом з тим, нормою ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Пунктом 5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657 визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконанням вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Згідно ч.3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було повідомлено митний орган про обставини, які перешкоджали йому виконати вимоги ст. 95 Митного кодексу України, а саме до органів доходів і зборів позивач не звертався, документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили не надавав.

Отже, позивач не надав суду належні та допустимі докази які свідчать про те, що він звертався до митного органу із письмовою заявою та подавав інформацію про обставини аварії, непереборної сили тощо, що унеможливлювало транзитне перевезення даного транспортного засобу в десятиденний строк, що передбачений ст. 95 МК України.

В супереч ст.192 МК України гр. ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку транзиту не звертався. Також, позивачем будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, до митного органу подано не було.

Позивач ОСОБА_1 посилається на факт передачі автомобіля 29.07.2014 року в зону проведення АТО, який в ході бойових дій був знищений, що підтверджується копією довідки (а.с. 83).

З копії довідки заступника командира по озброєнню начальника технічної частини Військової частини- польової пошти НОМЕР_5 мл. Лейтенанта ОСОБА_3 , вбачається, що автомобіль «Mercedes-Benz E300», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , знаходився в зоні АТО, який передано громадянином України ОСОБА_1 на безоплатній основі і використовувався виключно для цілей АТО та був знищений в ході бойових дій. Однак подана довідка не може братися до уваги, оскільки її достовірність викликає сумніви, не містить дати, реєстраційного номера, місця видачі, посвідчення повноважень особи, яка її видала.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про волонтерську діяльність» від 05.07.2012 року № 3236-17, волонтери надають волонтерську допомогу на базі організації чи установи, на підставі договору про провадження волонтерської діяльності, укладеного з такою організацією чи установою, або без такого договору. Волонтери можуть надавати волонтерську допомогу індивідуально, при цьому вони зобов`язані повідомляти отримувачів волонтерської допомоги про те, що вони не співпрацюють з організаціями та установами. Волонтери не можуть надавати волонтерську допомогу індивідуально за напрямами, визначеними абзацами 7 та 8 ч.3 ст. 1 цього Закону. Також відповідно до ч. 2 ст.10 Закону України «Про волонтерську діяльність» договір про надання волонтерської допомоги укладається в письмовій формі. Однак позивач не наддав суду належних доказів щодо здійснення ним волонтерської діяльності.

З 06.09.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про гуманітарну допомогу» щодо оперативності прийняття рішень» від 16.07.2015 р. № 640-VIII, згідно якого, до гуманітарної допомоги відносяться транспортні засоби, що надходять у період проведення антитерористичної операції для отримання і використання Збройними силами України, Національною гвардією України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Державною спеціальною службою транспорту, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України для забезпечення проведення антитерористичної операції. Проте позивачем не було вжито заходів щодо завершення митного режиму ввезеного автомобіля для визнання його гуманітарною допомогою.

У відповідності зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з вищевикладених мотивів.

Керуючись, ст. ст. 229 ч. 4, 243, 272, 286, 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.4 ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 321, ст. ст. 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2019 року у справі №304/1396/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС та заступника начальника Закарпатської області начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування постанови у справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді І. В. Глушко
В. В. Гуляк