Справа № 463/1284/18
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2019 року

Київ

справа №463/1284/18

адміністративне провадження №К/9901/62722/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова в складі судді Мармаша В.Я. від 27.07.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Глушка І.В., Гуляка В.В., Макарика В.Я. від 06.09.2018 у справі №463/1284/18 за позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова про визнання протиправною і скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

07 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №0006-вих-5456/198 від 08.12.2017.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2018 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року, адміністративний позов залишено без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач звернувся з вимогою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення з пропуском десятиденного строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В касаційній скарзі позивач посилається на ст. 289 КУпАП та ст.ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, зазначає, що законодавцем чітко визначено десятиденний строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, однак слід враховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено. Вказує, що позов подано повторно, а вперше подано з дотриманням встановлених строків. Повторно позов було подано лише 07.03.2018 після видачі Другим львівським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги нового доручення від 02.03.2018 №88/2.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що 08 грудня 2017 року начальником інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові ОСОБА_4 прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №0006-вих-5456/198, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4250 гривень.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, встановлено десятиденний строк звернення до суду з адміністративним позовом з дня ухвалення відповідного рішення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як встановлено судами, подану позовну заяву вперше, судом залишено без розгляду у зв'язку з її відкликанням позивачем.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, які були об'єктивно непереборними, на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, а тому погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

В.М. Кравчук

Судді Верховного Суду