Справа № 2040/5831/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 р.Справа № 2040/5831/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року (головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В.), повний текст складено 24.10.18 року по справі № 2040/5831/18

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2018 року, Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі - позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 року № НОМЕР_1.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року у справі №2040/5831/18 позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 10.04.2018 року №.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на неврахування судом першої інстанції фактичних обставин справи, а саме: наявність у позивача першочергового боргу по зобовязанню по декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2017 рік, так як граничний термін сплати 19.05.2017 року, неправильного застосування норм матеріального права, зокрема, п.87.9 ст.87 ПК України, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Працівниками відповідача проведена камеральна перевірка позивача з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання з податку на прибуток підприємства за період з 26.02.2018 року по 26.02.2018 року, про що складений акт від 19.03.2018 року №122/28-10-50-08-09/00131954.

Порушення виявлені під час перевірки склали в затримці здійснення сплати АК «Харкіобленерго» узгоджених сум податкового зобовязання з податку на прибуток підприємства за період з 26.02.2018 року по 26.02.2018 року, згідно розрахунку штрафних санкцій, який додається, чим порушено п.57.1 ст.57 ПК України.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 року № НОМЕР_1, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 87 495,33 грн за затримку на 283 календарні дні сплати/за несплату (перерахування) фізичною особою грошового зобовязання в сумі 437 476,64 грн.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Судом першої інстанції задоволено позовні вимоги, з огляду на те, що позивачем сплачені в рахунок погашення податкового боргу на підставі судового рішення про розстрочення виконання постанови у справі №820/1291/16, зокрема такі платежі 26.02.2018 року на суму 12 693,70 грн, 26.02.2018 року на суму 424 782,94 грн. про що є відмітки в призначенні платежу в платіжних дорученнях.

Судом першої інстанції зроблений висновок про те, що зобовязання зі сплати податкового боргу є першочергові у порівнянні з зобовязанням зі сплати податку на прибуток підприємства за період з 26.02.2018 року по 26.02.2018 року, що відповідає приписам п.87.9 ст.87 ПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з абз. 1 п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 87.9 ст.87 ПК України зазначено, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 126.1 ст.126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Матеріали справи свідчать про те, що у позивача виникли зобовязання зі сплати податку на прибуток підприємств за податковою декларацією № НОМЕР_2 від 27.04.2017 року, граничний термін сплати 19.05.2017 року, відповідно до витягу із інтегрованої картки платника податків на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 43 728 904 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2016 року у справі №820/1291/16 з позивача стягнуто податковий боргу у сумі 46 372 711,37 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 року у справі №820/1291/16 виконання вказаної вище постанови розстрочене та покладено на позивача зобовязання у період з 01.10.2016 року по 31.12.2018 рік до кінця кожного місяця сплачувати податковий боргу рівними частками з яких податку на прибуток в загальному розмірі 437 746,57 грн, де 424 782,94 грн розстрочена сума податку на прибуток, а 12 693,70 грн розстрочена сума пені з податку на прибуток.

Позивачем платіжними дорученнями №№3270,3269 від 26.02.2018 року здійснено на виконання судового рішення у справі № 820/1291/16 сплата пені у розмірі 12 693,70 грн, розстрочений платіж з податку на прибуток у розмірі 424 782,94 грн.

Відповідно до наданих до суду апеляційної інстанції витягу з інтегрованої картки платника податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності позивача, одночасно з зарахуванням коштів, згідно вказаних платіжних доручень на відповідний рахунок контролюючий органу в інтегрованій картці, відповідач здійснив нарахування штрафних санкцій самостійно визначених податкових зобовязань.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції приписів п.87.9 ст.87 ПК України.

Пунктом 100.1 ст.100 ПК України встановлено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 14.1.165 ст. 14 ПК України зазначено, що податок, платник податку, оподаткування, оподатковуваний прибуток для цілей розділу III цього Кодексу - податок на прибуток підприємств, платник податку на прибуток підприємств, оподаткування податком на прибуток підприємств, прибуток, який підлягає оподаткуванню.

Так, пунктом 3.1 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (грошового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року №574.

Пунктом 3.9 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (грошового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року №574 встановлено, що на розстрочені (відстрочені) грошові зобовязання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання (податкового боргу).

Аналізуючи викладені вище норми, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідно до наведених вище положень податкового законодавства, штрафні санкції не нараховуються тільки у разі прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення (відстрочення) сплати грошового зобовязання (податкового боргу) саме з дати прийняття такого рішення.

Відстрочення застосовується як у процедурі примусового стягнення податкового боргу, так і під час добровільного погашення платником грошових зобовязань. А відтак, відстрочення є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу; відстрочення не можна розцінювати як окремий спосіб погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу; використання інституту розстрочення не виключається і на стадії виконання судового рішення про примусове стягнення податкового боргу.

Розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої п.126.1 ст.126 ПК України, оскільки обсяг податкових зобовязань, а також відповідальність за його невиконання визначається виключно нормами податкового законодавства, у тому числі п.126.1 ст.126 ПК України, факт дотримання при цьому строків сплати, встановлених у судовому рішенні, не впливає на порушення строків сплати узгоджених грошових зобовязань, визначених Податковим кодексом України, і не може нівелювати правове значення останніх.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20.02.2018 року у справі № 810/700/17.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, а тому судове рішення підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, ст. ст. 87, 126 ПК України, зроблені висновки, які не відповідають обставинам справи, тому судове рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

На підставі п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року по справі № 2040/5831/18 скасувати, та ухвалити судове рішення про відмову у задоволенні позову Акціонерного товариства "Харківобленерго".

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3

Повний текст постанови складено 22.03.2019 року