Справа № 824/121/19-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/121/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного Товариства Енергобанк до Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення, - про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне Товариство Енергобанк (позивач) звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив суд:

- визнати протиправним (незаконним) рішення державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2, прийняте у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання без номеру від 03.09.18;

- скасувати рішення державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2, прийняте у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання без номеру від 03.09.18.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 10391 від 24.11.10 року вчиненого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3, ПАТ "Енергобанк" направив до Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області цінним листом з описом вкладення такі документи : заяву про відкриття виконавчого провадження від 16.08.18 року вих.№1012/5, підписану Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" та скріплену печаткою ПАТ "Енергобанк", оригінал платіжного доручення про сплату авансового внеску, відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ та оригінал виконавчого документу - виконавчий напис № 10391 від 24.11.10 року, вчинений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3

Крім того позивач зазначив, що платіжним дорученням № 530 від 27 червня 2018 року на рахунки Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області сплачено авансовий внесок по виконавчому документу № 10391 від 24.11.10 (боржник ОСОБА_1О.) в сумі 7491, 36 грн.

Однак, 03.09.2018 року державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 прийняла рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у звязку з тим, що стягувачу не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Позивач, вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

08.08.2018 року до суду надійшов відзив в якому відповідач зазначив, що до Першою відділу державної виконавчої служби міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області надійшла від ПАТ «Енергобанк» заява про відкриття виконавчого провадження» від 16.08.2018 року. До поданої заяви було додано оригінал платіжного доручення № 524 (№ 1 ) від 26.07.2018 року. В платіжному дорученні № 524 (№ 1) від 26.07.2018 року зазначено, що отримувачем є Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, рахунок якого є закритим.

У звязку з чим, державним виконавцем прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Крім того відповідач зазначає, що до адміністративного позову позивач додав платіжне доручення № 530 (№ НОМЕР_1) від 27.06.2018 року де отримувачем є Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області. Згідно цього платіжного доручення кошти в сумі 7491,36 грн., надійшли на депозитний рахунок та знаходяться на рахунку відповідача, однак бухгалтером відповідача не можливо було встановити походження вказаних коштів, оскільки виконавчий документ, оскільки не був предявлений до виконання. Дані кошти перебувають на депозитному рахунку Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області, як не зясовані.

Вважає повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.09.2018 року таким, що відповідає чинному законодавству.

З урахуванням заявлених вимог та заперечень, пояснень представників сторін, судом з метою зясування обставин справи було зобовязано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог, заперечень.

Оскільки сторонами на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 КАС України зобовязував сторони ухвалою суду надати суду письмові докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, у звязку з чим розгляд справи відкладався, оголошувалась перерва.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з викликом осіб та зобов'язано сторони надати письмові докази.

У судовому засіданні призначеному на 20.03.2019 року позивач не зявився, хоч був належним чином повідомлений, проте надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, надав пояснення суду по суті спору із посиланням на письмові докази, просив відмовити у задоволенні позову, а також справу розглядати у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином Фповідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно зясувавши всі обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

24.11.2010 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, зареєстрованого в реєстрі № 10391, яким передбачено звернення стягнення на квартиру №33, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, у будинку під номером 19, що складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею 66.80 кв.м., житловою площею 37.20 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 10898590, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири №33, пропонується задовольнити вимоги ПАТ "Енергобанк" у розмірі 370450,55 грн. та 4117,65 грн. за вчинення виконавчого напису, а всього : 374568,20 грн. (а. с. 54).

16.08.2018 року ПАТ «Енергобанк» подав до відповідача заяву про відкриття виконавчого провадження. До заяви додано оригінал іпотечного договору № 2-08/КФ від 21.04.2008 року, оригінал виконавчого напису № 10391 від 41.11.2010 року, оригінал платіжного доручення № 524 (№1) від 26.07.2018 року, копія рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.05.2017 року № 2228 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк», копію рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.05.2018 року № 1451 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та делегування повноважень ліквідатора», що підтверджується описом вкладення листа (штрих-кодовий ідентифікатор 925). (а. с. 16, 18, 44-45, 50-51, 53, 137).

Позивач, платіжним дорученням № 530 (№ НОМЕР_1) від 27.06.2018 року на депозитний рахунок Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області перерахував - сплатив авансовий внесок по виконавчому документу № 10391 від 24.11.10 (боржник ОСОБА_1О.) в сумі 7491, 36 грн.

03.09.2018 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 з урахуванням вимог п. 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавчу провадження" прийнято рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у звязку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску. (а. с. 13, 47, 135).

19.01.2019 року повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.09.2018 року направлене позивачу, підтверджується інформацією про стан відправлення рекомендованого листа зі штрих-кодовим ідентифікатором 473. (а. с. 12, 14-15, 46, 48-49).

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмове пояснення позивача, наявні матеріали, всебічно та повно зясувавши всі обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідач у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII ), Законом України Про виконавче провадження 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (далі Інструкція № 512/5), указами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_4 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету ОСОБА_4 України, іншими актами законодавства.

Відповідно ч. 2 ст. 1 Закону № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 1. Закону № 889-VIII державний службовець зобов'язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст. 36 Закону № 889-VIII особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: "Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов'язки".

Згідно п. 1.3. Посадової інструкції державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, затвердженої начальником Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_5 19.09.2018 року (далі Посадова інструкція) передбачено, що у своїй роботі державний виконавець керується Конституцією України, кодексами України, законами України «Про державну службу», «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», «Про виконавче провадження», «Про запобігання корупції» та іншими законами, актами президента України, Верховної ОСОБА_4 України та Кабінету ОСОБА_4 України, наказами Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність органів державної виконавчої служби, а також Положення про відділ.

Відповідно п. 2.1. Посадової інструкції державної виконавець повинен дотримуватись етики поведінки державного службовця, зобовязаний сумлінно виконувати службові обовязки, постійно вдосконалювати організацію своєї роботи і підвищувати професійну кваліфікацію, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Згідно п. 2.2. Посадової інструкції державний виконавець відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: забезпечує виконання покладених на відділ завдань; здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає пропозиції, заяви, скарги громадян, надає розяснення та рекомендації з питань, що належать до компетенції відділу та інші.

У відповідності п. 3.1. Посадової інструкції державний виконавець має право, зокрема: одержувати в установленому порядку від державних органів, підприємств, установ і організацій, посадових осіб дані, інші документи та матеріали, необхідні для виконання своїх завдань та функцій; одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконання документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а у разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ та інші. Пунктом 4.1. Посадової інструкції державний виконавець відділу несе відповідальність за: невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, повязаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює, порушення норм етики державного службовця, правил внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно п. 4.2. Посадової інструкції шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Згідно п. 4.3. Посадової інструкції у разі вчинення державним виконавцем під час виконання службових обовязків діяння, що має ознаки злочину чи адміністративного правопорушення, він підлягає кримінальній чи адміністративній відповідальності у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 5.1. Посадової інструкції державний виконавець може вимагати від головного спеціаліста відділу інформацію про надходження коштів на рахунок відділу. Від органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій отримувати інформацію, необхідну для належного виконання його посадових обовязків.

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У відповідності п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Як встановлено судом, 16.08.2018 року ПАТ «Енергобанк» подав до відповідача заяву про відкриття виконавчого провадження. Вказана заява отримана відповідачем 28.08.2018 року, що підтверджується журналом реєстрації вхідної кореспонденції 14.1-41. Відповідача. (а. с. 179-180).

Оскільки, оскаржуване рішення відповідачем прийнято 03.09.2018 року, то з урахуванням приписів ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII відповідачем порушено строк прийняття рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач у рішенні від 03.09.2018 року в формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, зазначає, що керується п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, а саме: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Однак фактично повернув виконавчий документ з підстав п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, а саме: стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом встановлено, що відповідачем оскаржуване рішення винесено 03.09.2018 року.

З урахуванням дослідження журналу реєстрації вихідної кореспонденції 14.1-42. Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, судом встановлено, що оскаржуване повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання відправлено 03.09.2018 року. (а. с. 177-178).

Однак, як судом встановлено та підтверджується наявними доказами у справі рекомендоване поштове відправлення оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання подане до відділення поштового звязку 19.01.2019 року, що підтверджується конвертом з штрих-кодовим ідентифікатором 58 3 та інформацією про стан відправлення рекомендованого повідомлення з офіційного сайту ПАТ «Украпошта» (https://a.ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku_UA.html?barcode=473). (а. с. 14, 15).

Таким чином, відповідач з порушенням строків відправив позивачу оскаржуване рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності ч. 2 ст. 26 Закону № 1404-VIII до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем до заяви про відкриття виконавчого провадження доданий оригінал платіжного доручення № 524 (№ 1) від 26.07.2018 року, що підтверджує сплату авансового внеску позивачем у сумі 7491,36 грн., що підтверджується описом вкладення листа(штрих-кодовий ідентифікатор 925). (а. с. 18).

Дослідженням платіжного доручення № 524 (№ 1) від 26.06.2018 року судом встановлено, що позивачем сплачено авансовий внесок в сумі 7491,36 грн. Вказані кошти зараховані на рахунок 0525 Чернівецького МВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області.

Як встановлено судом рахунок 0525 Чернівецького МВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області станом на день сплати позивачем авансового внеску був закритий, що підтверджується заявою відповідача про закриття рахунків від 06.02.208 року та відміткою Органу Державної казначейської служби України про закриття рахунків з 08.02.2018 року. (а. с. 181).

Позивач в своїх письмових поясненнях вказав, що авансовий внесок у розмірі 7491,36 грн., сплачений згідно платіжного доручення № 524 від 26.06.2018 року повернуто на рахунки ПАТ «Енергобанк» - 1026, що підтверджується платіжним дорученням № 13824501 від 26.06.2018 року (а. с. 191).

Крім того, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 27.06.2018 року позивачем перераховано на рахунок Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області авансовий внесок у розмірі 7491,36 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 530 від 27.06.2018 року. (а. с. 17).

Дослідженням платіжного доручення № 530 (№ НОМЕР_1) від 27.06.2018 року встановлено, що позивачем сплачено авансовий внесок в сумі 7491,36 грн. Вказані кошти зараховані на рахунок 1025 Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області. Призначення платежу сплата авансового внеску по виконавчому документу № 10391 від 24.11.10 (Боржник ОСОБА_1, ІПН 253071861). (а. с. 17).

Таким чином, суд приходить до висновку, що 03.09.2018 року, станом на дату прийняття рішення державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання авансовий внесок в сумі 7491,36 грн зараховані на рахунок 1025 Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області. Це підтверджується платіжним дорученням № 530 (№ НОМЕР_1) від 27.06.2018 року.

Надаючи правову оцінку аргументам відповідача з приводу того, що сплачений позивачем авансовий внесок в сумі 7491,36 грн згідно платіжного доручення № 530 (№ НОМЕР_1) від 27.06.2018 року надійшов на депозитний рахунок відповідача у звязку з чим не можливо було встановити походження вказаних коштів, оскільки виконавчий документ не був предявлений до виконання, суд зазначає наступне.

Пунктом 5.1. Посадової інструкції передбачено, що державний виконавець може вимагати від головного спеціаліста відділу інформацію про надходження коштів на рахунок відділу. Від органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій отримувати інформацію, необхідну для належного виконання його посадових обовязків.

З урахуванням вимог пункту 11 Розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 при надходженні коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби чи рахунок авансового внеску відповідальна особа повинна невідкладно повідомити начальника органу державної виконавчої служби, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу державної виконавчої служби на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення.

Після цього відповідальна особа невідкладно повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис.

Крім того, суд звертає увагу, що в платіжному дорученні № 530 (№) від 27.06.2018 року зазначається призначення платежу - сплата авансового внеску по виконавчому документу № 10391 від 24.11.10 (Боржник ОСОБА_1, ІПН 253071861). (а. с. 17).

Таким чином, відповідач, його посадові особи маючи всі можливості щодо ідентифікації коштів, що надійшли на їх депозитний рахунок згідно платіжного дорученні № 530 (№) від 27.06.2018 року, як сплата авансового внеску по виконавчому документу № 10391 від 24.11.10 (Боржник ОСОБА_1, ІПН 253071861) не вжили всіх належних заходів визначених законом, нормативно правовими актами, всупереч вимогам пунктів 2.1., 2.2.,3.1., 5.1.- посадової інструкції, Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5, ч. 4 ст. 4, п. 8 ч. 4 ст., ч.1 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" при наявності доказів про те, що на депозитному рахунку коштів, як сплата авансового внеску по виконавчому документу №10391 від 24.11.10, прийняв рішення - Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03.09.2018 року.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 2 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_4 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач не довів правомірність оскаржуваного рішення.

Натомість доводи позивача, з огляду на вищевикладене, є обґрунтованими, а тому такий позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 47 від 28.01.2019 року. (а. с. 11).

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 1921,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 129 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним рішення державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2, прийняте у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.09.2018 року.

3. Скасувати рішення державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2, прийняте у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.09.2018 року.

4. Стягнути на користь Публічного акціонерного Товариства Енергобанк (04071, м. Київ, вулиця Воздвиженська, 56, ) судовий збір у сумі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 47 від 28.01.2019 року за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (58023, м. Чернівці вулиця Руська, 183, ).

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - Публічне акціонерне Товариство Енергобанк (04071, м. Київ, вулиця Воздвиженська, 56, ).

Відповідач: - Перший відділ державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (58023, м. Чернівці вулиця Руська, 183, ).

Третя особа:- ОСОБА_1 (5800, АДРЕСА_1).

Суддя П.Д. Дембіцький