Справа № 440/572/19
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/572/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Гнітько О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2019 року ОСОБА_1 /надалі позивач; ОСОБА_1Г./ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /надалі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області,/ з урахуванням уточненої позовної заяви від 02.03.2019 /а.с. 48-53/, про скасування рішення Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, оформленого постановою про закінчення виконавчого провадження №57018529 від 30.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на 08.02.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №57018529 від 30.01.2019, яку позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що: з 06.11.2015 позивача звільнено з ОВС України, а 20.08.2018 поновлено на посаді наказом УМВС України в Полтавській області №706 о/с, проте рішення суду повністю не виконано, перевірку виконання рішення суду не проведено, сума боргу не зясована; у ході здійснення виконавчого провадження відповідачем допущено низку порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження»; отримана на рахунок сума за вирахуванням безготівкового переказу 261 грн. 77 коп. складає 52092 грн. 13 коп. є частиною боргу боржника, вважає, що не сплачена частина заборгованості по заробітній платі позивача складає 41579 грн. 53 коп.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/572/19; залучено до участі у справі №440/572/19 в якості другого відповідача ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області; залучено до участі у справі №440/572/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10:00 год. 20 березня 2019 року, витребувано докази від відповідачів.

18 березня 2019 року до суду надійшов відзив відповідачів на позовну заяву /а.с. 64-67/, у якому представник відповідачів просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження №57018529 з виконання виконавчого листа №816/42/16, виданого Полтавським окружним адміністративним судом від 11.01.2018, про зобовязання управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 06.11.2015 року по дату поновлення на посаді. Вказує, що відповідні кошти нараховані та перераховані позивачу, що підтверджується платіжним дорученням №9 від 29.01.2019, а тому оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження №57018529 від 30.01.2019 є законною та обґрунтованою.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду 20.03.2019 пояснення, у яких повідомив про неможливість взяти участь у розгляді справи 20.03.2019 у звязку з перебуванням у службовому відрядженні у м. Харків та зазначив про законність оскаржуваної постанови від 30.01.2019 ВП №57018529. Доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання представника третьої особи, яким подано пояснення, та інших представників третьої особи до суду не надано.

Частиною 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене вище, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 у справі №816/42/16 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2017р. по справі № 816/42/16 в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 та в частині стягнення судових витрат у сумі 1612,71 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою позов в цій частині задоволено частково. Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування наказу управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області від 29.11.2013 №563 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду міліціонера відділення охорони ізолятора тимчасового тримання, затриманих і взятих під варту осіб Кременчуцького міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області залишено без розгляду. Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог про встановлення проходження публічної служби на посаді поліцейського ізолятора тимчасового тримання №7 Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 07.11.2015 року по 17.11.2015 року; зобовязання Головного управління Національної поліції в Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату за фактично відпрацьований час з 07.11.2015 року по 17.11.2015 року включно та середньодобову заробітну плату за кожен день затримки з урахуванням премії до 100 відсотків; встановлення фактичного розміру середньоденної заробітної плати поліцейського ізолятора тимчасового тримання № 7 Головного управління Національної поліції в Полтавській області з урахуванням премії до 100 відсотків-закрито. Поновлено ОСОБА_1 на посаді міліціонера відділення охорони ізолятора тимчасового тримання, затриманих і взятих під варту осіб Кременчуцького міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області починаючи з 06.11.2015 року. Зобовязано управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 06.11.2015 року по дату поновлення на посаді. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, 39631) судові витрати у розмірі 2362 (дві тисячі триста шістдесят дві) грн. 94 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, 39631) судові витрати у розмірі 590 ( пятсот девяносто) грн. 77 коп.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 у справі №816/42/16 виправлено описку, допущену в резолютивній частині постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 р. по справі № 816/42/16 та абзаци 7,8,9 резолютивної частини вказаної постанови викладено у наступній редакції:

"В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, а в іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2017р. залишити без змін".

"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, 39631) судові витрати у розмірі 2259 (дві тисячі двісті пятдесят девять) грн".

"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, 39631) судові витрати у розмірі 565 (пятсот шістдесят пять) грн".

15.03.2018 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №816/42/16 про зобовязання управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 06.11.2015 року по дату поновлення на посаді /а.с. 23/.

Постановою cтаршого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасла М.М. про відкриття виконавчого провадження ВП №57018529 від 20.08.2018 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №816/42/16, виданого Полтавським окружним адміністративним судом від 11.01.2018, про зобовязання управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 06.11.2015 року по дату поновлення на посаді /а.с. 71-72/.

04.10.2018 та 23.11.2018 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмаслом М.М. винесено вимоги державного виконавця №57018529, якими вимагалося від УМВС України в Полтавській області виконати рішення суду та повідомити ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області /а.с. 74, 75/.

Листом УМВС України в Полтавській області, який зареєстровано в ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області 11.12.2018, державного виконавця повідомлено, що з 07.11.2015 УМВС України в Полтавській області перебуває у стані ліквідації і не отримує бюджетного фінансування на виплату грошового забезпечення. З огляду на це до розпорядника бюджетних коштів вищого рівня МВС України направлено запит про потребу у коштах для виконання судових рішень, у тому числі рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 06.11.2015 по дату поновлення на посаді. Вказано, що одразу після надходження відповідного бюджетного фінансування рішення буде виконано і державному виконавцю буде про це повідомлено /а.с. 76/.

Листом УМВС України в Полтавській області від 24.01.2019, який зареєстровано в ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області 25.01.2019, державного виконавця повідомлено, що прийнято позитивне рішення щодо виділення УМВС України в Полтавській області у розмірі 52353 грн. 90 коп. для нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 06.11.2015 по дату поновлення на посаді /а.с. 77/.

Згідно наданого державному виконавцю розрахунку суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 06.11.2015 по 20.08.2018 згідно з постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №816/42/16 ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 по 20.08.2018 в сумі 62718 грн. 38 коп., виходячи з грошового забезпечення 1875 грн. 26 коп. Із вищевказаної суми утримано податок з доходів фізичних осіб (18%) в сумі 9567 грн. 21 коп. та військовий збір (1,5%) в сумі 797 грн. 27 коп. Зазначено, що ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 по 20.08.2018 було вплачено в сумі 52353 грн. 90 коп., на підтвердження чого надано копії платіжних доручень №9 від 29.01.2019 на суму 52353 грн. 90 коп. та №6 від 29.01.2019 на суму 9567 грн. 21 коп.

30.01.2019 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмаслом М.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №57018529, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №816/42/16, виданого Полтавським окружним адміністративним судом від 11.01.2018, про зобовязання управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 06.11.2015 року по дату поновлення на посаді закінчено /а.с. 82-83/ на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з наданням до ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області підтверджуючої документації виконання рішення суду, а саме, платіжного доручення №9 від 29.01.2019, яким здійснено виплату стягувачу за час вимушеного прогулу.

Позивач не погодився з постановою про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2019 ВП№57018529, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

За змістом позовної заяви позивач дізнався про винесення оскаржуваної постанови 08.02.2019 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень на підтвердження чого позивачем до суду надано інформацію про виконавче провадження №57018529, отриману 08.02.2019 /а.с. 30-31/.

До суду з даним позовом позивач звернувся 11.02.2019, що підтверджується штампом поштової організації на конверті /а.с. 42/.

У позовній заяві позивач стверджував про неотримання ним примірника оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2019 ВП№57018529.

Надана представником відповідачів до суду копія витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції є доказом реєстрації документу, однак не є належним доказом на підтвердження направлення та вручення позивачу оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2019 ВП№57018529, а тому не приймається до уваги судом.

Відповідачами не надано до суду доказів на підтвердження направлення та вручення позивачу оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2019 ВП№57018529.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2019 ВП№57018529, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обовязковим до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Частинами 1, 2, 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, перед прийняттям рішення про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець повинен був здійснити всі необхідні дії, передбачені Законом України Про виконавче провадження, а саме здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як встановлено судом, 30.01.2019 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмаслом М.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №57018529, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №816/42/16, виданого Полтавським окружним адміністративним судом від 11.01.2018, про зобовязання управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 06.11.2015 року по дату поновлення на посаді закінчено /а.с. 82-83/ на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з наданням до ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області підтверджуючої документації виконання рішення суду, а саме, платіжного доручення №9 від 29.01.2019, яким здійснено виплату стягувачу за час вимушеного прогулу.

Позивач не погоджується із розміром середньомісячного грошового забезпечення в сумі 1875 грн. 26 коп., яке було використано при розрахунку грошового забезпечення, вважає протиправними дії боржника щодо утримання із суми грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 по 20.08.2018 податку з доходів фізичних осіб в розмірі 9567 грн. 21 коп. та військового збору в розмірі 797 грн. 27 коп. Пояснює, що банківською установою з суми перерахування було утримано плату за послуги банку в розмірі 261 грн. 77 коп., внаслідок чого на його рахунок надійшли кошти в сумі 52092 грн 13 коп.

Судом встановлено, що листом УМВС України в Полтавській області від 24.01.2019, який зареєстровано в ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області 25.01.2019, державного виконавця повідомлено, що прийнято позитивне рішення щодо виділення УМВС України в Полтавській області у розмірі 52353 грн. 90 коп. для нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 06.11.2015 по дату поновлення на посаді /а.с. 77/.

У матеріалах виконавчого провадження міститься розрахунок суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 06.11.2015 по 20.08.2018, за змістом якого на виконання рішення суду ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 по 20.08.2018 в сумі 62718 грн. 38 коп., виходячи з грошового забезпечення 1875 грн. 26 коп. Із вищевказаної суми утримано податок з доходів фізичних осіб (18%) в сумі 9567 грн. 21 коп. та військовий збір (1,5%) в сумі 797 грн. 27 коп. Зазначено, що ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 по 20.08.2018 було вплачено в сумі 52353 грн. 90 коп., на підтвердження чого державному виконавцю надано копії платіжних доручень №9 від 29.01.2019 на суму 52353 грн. 90 коп., №6 від 29.01.2019 на суму 9567 грн. 21 коп. та №8 від 29.01.2019 /а.с. 79-81/.

Представником третьої особи надано до суду довідку УМВС України в Полтавській області від 19.03.2019 №4/2518, яка підписана заступником голови ліквідаційної комісії ОСОБА_5 та скріплена гербовою печаткою установи /а.с. 85, 87/, зміст якої аналогічний вказаному вище розрахунку суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 06.11.2015 по 20.08.2018.

На підтвердження фактичної сплати ОСОБА_1 нарахованого грошового забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 06.11.2015 року по дату поновлення на посаді (20.08.2018 - правильність кінцевої дати позивачем не заперечується), третьою особою надано до суду засвідчені належним чином копії платіжних доручень № 9 від 29.01.2019 на суму 52353 грн. 90 коп. /а.с. 88/, № 7 від 29.01.2019 на суму 797 грн. 27 коп. /а.с. 89/, № 6 від 29.01.2019 на суму 9567 грн. 21 коп. /а.с. 90/.

Сума грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 по 20.08.2018, яка була нарахована боржником у розмірі 62718 грн. 38 коп. перерахована на рахунок ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк» за реквізитами, зазначеними стягувачем у заяві про зміну банківських реквізитів від 26.01.2019 /а.с. 33/, в розмірі 52353 грн. 90 коп., оскільки з вказаної суми утримано податок з доходів фізичних осіб в розмірі 9567 грн. 21 коп. (платіжне доручення №6 від 29.01.2019) та військовий збір в розмірі 797 грн. 27 коп. (платіжне доручення №7 від 29.01.2019).

Виконавчий лист №816/42/16, виданий Полтавським окружним адміністративним судом 15.03.2018, про зобовязання управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 06.11.2015 року по дату поновлення на посаді /а.с. 23/ та постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 у справі №816/42/16 не містять суми, яку необхідно нарахувати та виплатити боржнику.

Водночас, Законом України «Про виконавче провадження» не встановлено обовязку чи права державного виконавця здійснювати розрахунки сум, які зобовязано боржника нарахувати та виплатити стягувачу у разі, коли такі не визначені у виконавчому документі, державний виконавець на стадії примусового виконання судового рішення не наділений повноваженнями перевіряти правомірність проведення боржником нарахувань, відповідність таких нарахувань вимогам нормативно-правових актів, у тому числі, вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, зокрема, правильності визначення розміру середньомісячного та середньоденного грошового забезпечення, яке використовується у розрахунку, оскільки саме до повноважень боржника відноситься обчислення грошового забезпечення з метою його виплати стягувачу. До повноважень виконавця також не відноситься надання оцінки щодо правомірності чи неправомірності утримання банком плати за надання банківських послуг при перерахуванні суми боргу.

Харківським апеляційним адміністративним судом у постанові від 11.01.2018 по справі №816/42/16 зазначено, що враховуючи те, що грошове забезпечення за час вимушеного прогулу не було обчислене та нараховано позивачу, а обчислення грошового забезпечення належать до повноважень відповідачів, то, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення таких платежів та вважає за необхідне зобов'язати УМВС України в Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06.11.2015 по дату поновлення на посаді.

Крім того, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження утримання з нього плати за послуги банку в розмірі 261 грн. 77 коп. та надходження на його рахунок коштів на виконання рішення суду в сумі 52092 грн 13 коп.

Платіжним дорученням №9 від 29.01.2019 підтверджено перерахування позивачу боржником на виконання рішення суду коштів грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 52353 грн. 90 коп., що свідчить про нарахування та виплату позивачу коштів грошового забезпечення за час вимушеного прогулу на виконання рішення суду. /а.с. 88/.

Суд зауважує, що державний виконавець на стадії примусового виконання судового рішення не наділений повноваженнями перевіряти правомірність проведення боржником певних відрахувань податків та зборів із суми боргу.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм Закону України «Про виконавче провадження» зроблено Верховним Судом у постанові від 08.05.2018 у справі №826/6734/16.

Суд також не бере до уваги доводи позивача про допущення державним виконавцем у ході здійснення виконавчого провадження низки порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», які позивач перераховує у своєму позові, оскільки вказані позивачем рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, які позивач вважає протиправними, не є предметом позову та не оскаржуються позивачем у даній справі.

За наведених вище обставин, суд не вбачає неправомірності в діях державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження ВП №57018529 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №816/42/16, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 15.03.2018.

Суд зазначає, що позивач не погоджується з діями УМВС України в Полтавській області щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 06.11.2015 по дату поновлення на посаді, та вважає їх неправомірними, зазначаючи саме про помилковість здійснення розрахунку, внаслідок чого вважає заниженою суму грошового забезпечення, виплаченого позивачу, вважає неправомірною бездіяльність УМВС України в Полтавській області щодо не сплати як роботодавцем банківських послуг за перерахування коштів.

Разом з тим, частиною 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено спосіб, у який особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, може захистити свої права та законні інтереси у разі, якщо вважає їх порушеними рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненою суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2019 ВП№57018529 прийнята державним виконавцем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та обґрунтовано.

Таким чином, позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на відмову у задоволенні адміністративного позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 241-245, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_2) до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Героїв Пожежників, 13, м. Полтава, 36014), ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Героїв Пожежників, 13, м. Полтава, 36014), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (ідентифікаційний код 08592276, вул. Пушніка, 83, м. Полтава, 36000) , про скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич