Справа № 813/272/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/552/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» до ОСОБА_3 великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки (суддя суду І інстанції: ОСОБА_5, час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 13 год. 39 хв. 05.12.2018р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 12.12.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

18.01.2018р. позивач ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю /ОСОБА_6/ «ОККО-СХІД» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача ОСОБА_3 великих платників податків /ВПП/ Державної фіскальної служби /ДФС/ № 52 від 17.01.2018р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» (а.с.4-8).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ відповідача ОСОБА_3 ВПП ДФС № 52 від 17.01.2018р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки»; вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.82-84).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ОСОБА_3 ВПП ДФС, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.87-88).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на підставі отриманої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10.11.2017р. по справі № 757/66980/17-к, якою призначено позапланову документальну виїзну перевірку ОСОБА_6 «ОККО-СХІД», відповідачем видано спірний наказ № 52 від 17.01.2018р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки». При цьому, апелянт не наділений повноваженнями щодо перевірки правильності судового рішення. Однак, в разі надходження такого рішення суду в податкового органу виникає обовязок його виконати в силу приписів ст.533 КПК України.

Спірний наказ повністю відповідає вимогам закону, в ньому вказані всі необхідні реквізити, останній визначає мету, вид, підстави проведення перевірки та її тривалість.

Також на момент прийняття спірного наказу ухвала слідчого судді набрала законної сили, факт її скасування не впливає на правильність спірного наказу, а відтак апелянт діяв у межах та в спосіб, що передбачені Податковим кодексом /ПК/ України.

Позивачем ОСОБА_6 «ОККО-СХІД» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.113-118).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10.11.2017р. по справі № 757/66980/17-к задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м.Києва ОСОБА_7 та призначено позапланову документальну виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 «ОККО-СХІД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України при здійсненні фінансово-господарських операцій ОСОБА_6 «ОККО-СХІД» за період з 01.01.2015р. по 30.09.2016р., проведення якої доручено співробітникам ОСОБА_3 ВПП ДФС у строки, встановлені ПК України (а.с.28-30).

На виконання цієї ухвали 17.01.2018р. керівником ОСОБА_3 ВПП ДФС з метою здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства, інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДФС, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, а також керуючись п.78.4 ст.78 ПК України, видано наказ № 52 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_6 «ОККО-СХІД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 30.09.2016р. (а.с.25).

На підставі вказаного наказу видані направлення на перевірку №№ 37 і 38 від 18.01.2018р. (а.с.26-27).

ОСОБА_6 «ОККО-СХІД» не допустило працівників податкового органу до перевірки, про що складено ОСОБА_7 № 11/28-10-42-05/37776078 від 18.01.2018р. про відмову платника податків та/або посадових осіб платника податків у допуску посадових осіб ОСОБА_3 ВПП ДФС до проведення документальної позапланової перевірки (а.с.9-10).

В подальшому ухвалою Київського апеляційного суду від 22.10.2018р. у справі № 757/66980/17-к скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10.11.2017р., якою було призначено проведення позапланової документальної виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 «ОККО-СХІД» за період з 01.01.2015р. по 30.09.2016р. (а.с.64-70).

Зазначені фактичні обставини сторонами не заперечуються, а відтак останні колегія суддів не вважає спірними.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ відповідача № 52 від 17.01.2018р. щодо призначення перевірки не відповідає вимогам закону, оскільки відпали підстави для його винесення, а саме: в апеляційному порядку скасовано судове рішення, яке згідно вимог пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України слугувало підставою для призначення позапланової виїзної перевірки.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що відповідають нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, з наступних причин.

В межах справи основним спірним питанням є законність підстав прийнятого оскаржуваного наказу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача та надання належної йому правової оцінки.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує наступне.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами ПК України (в редакції, діючій на момент виникнення цих відносин).

Згідно з пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки винесену ними відповідно до закону.

Таким чином, правовою підставою для призначення позапланової виїзної перевірки платника податків є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

У розглядуваному випадку такою підставою для призначення спірної перевірки ОСОБА_6 «ОККО-СХІД» слугувала ухвала слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10.11.2017р. по справі № 757/66980/17-к.

В подальшому позивачем не було допущено ревізорів відповідача до проведення перевірки, одночасно ним вживалися заходи для оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді.

Згідно ухвали Київського апеляційного суду від 22.10.2018р. у справі № 757/66980/17-к приписами ПК України не передбачено порядок ухвалення рішення суду (слідчого судді) про надання дозволу на проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

Також чинний кримінальний процесуальний закон не містить норм щодо порядку розгляду клопотань слідчого/прокурора про проведення позапланової документальної виїзної перевірки, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань та ухвалення рішення за результатами їх розгляду.

За відсутності у слідчого судді повноважень на розгляд клопотання слідчого/прокурора про проведення позапланової документальної виїзної перевірки, а також за відсутності встановленого нормами КПК України порядку розгляду такого клопотання, вказане клопотання не може бути розглянуте слідчим суддею по суті.

Разом з тим, незважаючи на відсутність встановленого нормами КПК України порядку розгляду клопотання слідчого/прокурора про проведення позапланової документальної перевірки та відсутність відповідних повноважень, слідчий суддя розглянув клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та призначив позапланову документальну виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 «ОККО-СХІД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України при здійсненні фінансово-господарських операцій ОСОБА_6 «ОККО-СХІД» за період з 01.01.2015р. по 30.09.2016р., проведення якої доручено співробітникам ОСОБА_3 ВПП ДФС у строки, встановлені ПК України, через що ухвала слідчого судді є такою, що постановлена у поза процесуальний спосіб, не може вважатись законною і обґрунтованою.

Отже, ухвала слідчого судді прийнята за відсутності у слідчого судді повноважень на розгляд клопотання слідчого/прокурора про проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

За такої обставини суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для скасування наказу відповідача ОСОБА_3 ВПП ДФС № 52 від 17.01.2018р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», оскільки такий прийнятий на виконання судового рішення, що у подальшому було скасовано.

З наведених міркувань та в цілях дотримання прав та інтересів платника податків спірний наказ підлягає скасуванню, оскільки ухвала слідчого судді скасована судом апеляційної інстанції і не створює будь-яких правових наслідків для позивача.

В частині доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому, частиною 1 вказаної норми передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Частина 2 даної статті вказує, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

При цьому, чинним КПК України не передбачено права суду на прийняття рішення про надання дозволу на проведення комплексної позапланової перевірки.

Аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23.05.2018р. у справі № 243/6674/17-к.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.10.2018р. скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10.11.2017р. по справі № 757/66980/17-к, що була підставою призначення наказом ОСОБА_3 ВПП ДФС № 52 від 17.01.2018р. документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_6 «ОККО-СХІД», з тих підстав, зокрема, що на час винесення ухвали слідчого судді КПК України не було передбачено порядок розгляду клопотання про проведення позапланової документальної перевірки та відповідних повноважень слідчого судді за результатами такого розгляду, тобто відсутня кримінальна процесуальна норма щодо рішення, яке може ухвалити слідчий суддя після отримання такого клопотання.

Отже, ухвала слідчого судді від 10.11.2017р. була незаконною (такою, що не відповідає вимогам закону) з моменту її винесення слідчим суддею, а відтак, не може породжувати будь-яких прав та обовязків щодо її виконання фізичними, юридичними особами та/або державними органами та їх посадовими особами.

Звідси, винесення рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки всупереч закону унеможливлює виникнення у податкового органу права на її проведення відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.11.2018р. у справі № 805/2601/16-а зроблено висновок про те, що аналіз ухвали про призначення перевірки (в межах спірних відносин відповідач визначений, як особа якій доручено проведення перевірки) свідчить про те, що за своїм характером призначена документальна позапланова перевірка характеризується як захід забезпечення кримінального провадження, а також як специфічна слідча (розшукова) дія.

Проведення перевірки податковим органом в межах кримінальної справи на виконання ухвали слідчого судді у будь-якому випадку є самостійною підставою її проведення, результати якої є доказом в кримінальному провадженні; скасування ухвали про призначення перевірки призводить до скасування наказу про її проведення. У свою чергу, скасування підстави його прийняття спричиняє до скасування наказу, тобто, наказ є похідним від ухвали слідчого судці.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що оскільки підстави для призначення перевірки відпали, судове рішення скасовано в апеляційному порядку, тому спірний наказ належить визнати протиправним і скасувати.

Судом першої інстанції за наслідками судового розгляду надано належну оцінки всім обставинам справи.

Відповідно до положень п.25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006р., суд зобов'язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов'язання щодо п.1 ст.6 Конвенції.

Отже, під час судового розгляду встановлено недотримання відповідачем обов'язкових умов для проведення позапланової виїзної документальної перевірки, що дає підстави для висновку про необґрунтованість та безпідставність прийнятого наказу відповідача ОСОБА_3 ВПП ДФС № 52 від 17.01.2018р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та наявність підстав для його скасування.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003р. № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача в розглядуваній ситуації, є визнання протиправним та скасування спірного наказу.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, приймаючи до уваги відсутність правових підстав для проведення відповідачем позапланової перевірки позивача, передбачених пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову.

Наведені обставини мають вирішальне значення під час розгляду наведеного спору, відтак решта доводів сторін не носить принципового характеру.

Враховуючи непідтвердження в судовому засіданні обставин, якими контролюючий орган обґрунтував свої доводи та заперечення, заявлений позивачем позов підлягає до задоволення.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ОСОБА_3 ВПП ДФС.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2018р. в адміністративній справі № 813/272/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_3 великих платників податків Державної фіскальної служби.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_8
судді ОСОБА_9
ОСОБА_10
Дата складення повного судового рішення: 20.03.2019р.