Справа № 560/3448/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3448/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

20 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Лиси О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.05.2018 за №9 про відмову в зарахуванні періодів роботи з 26.04.1989 по 31.12.1989 та з 01.01.1990 по 13.04.1997 на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування та з 14.04.1997 по 04.10.1999 на посаді майстра з ремонту реакторно-турбінного устаткування до пільгового стажу за Списком №1 та призначенні йому пенсії;

- зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_2 з 26.04.1989 по 31.12.1989 та з 01.01.1990 по 13.04.1997 та з 14.04.1997 по 04.10.1999 до пільгового стажу за Списком №1 та призначити йому пенсію з моменту набуття на неї права, а саме з 13.02.2018.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 21 грудня 2018 року адміністративний позов задовольнив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що період роботи позивача з 26.04.1989 по 31.12.1989 та з 01.01.1990 по 13.04.1997 на посаді слюсаря по ремонту реакторно-турбінного устаткування та з 14.04.1997 по 04.10.1999 на посаді майстра з ремонту реакторно-турбінного устаткування підтверджений відповідними записами у трудовій книжці позивача, а посада слюсаря по ремонту реакторно-турбінного обладнання передбачена Списком № 1, що був чинний у вказаний період роботи позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи після 21.08.1992 позивачем не надано копій наказів про результати атестації робочих місць. Позивачу відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи оскільки, згідно листа "Нововоронежатоменергоремонт" від 22.03.2018 №31-03/2, повідомлено, що у періоди роботи з 24.04.1989 по 31.12.1989 на Хмельницькій дільниці виробничого ремонтного підприємства "Нововоронежатоменергоремонт" позивач не виконував роботи в зоні контролюючого доступу АЕС, а тому підстави для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу за Списком №1 відсутні. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що довідка від 25.10.1999 №55, видана ВАТ "Атомремонт" за періоди роботи з 01.01.1990 по 13.04.1997 - на посаді слюсаря з ремонту реакторно - турбінного устаткування та з 14.04.1997 по 04.10.1999 - на посаді майстра з ремонту реакторно - турбінного устаткування, не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

В судовому засіданні позивач, представник позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 21 грудня 2018 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 з 26.04.1989 працював на посаді слюсаря по ремонту реакторно-турбінного обладнання, при цьому, з 09.06.1993 позивачу присвоєно 4 розряд слюсаря по ремонту реакторно-турбінного обладнання.

14.02.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, статті 13 відповідно до Закону України Закону України "Про пенсійне забезпечення" та розділу ХV його Прикінцевих положень.

Рішенням №9 від 11.05.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило позивачу в призначенні пенсії.

Листом №15132/03 від 23.05.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що відмовило в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи, оскільки не підтверджується факт роботи заявника у вказаний період на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного обладнання первинними документами.

Не погоджуючись з вказаною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, аналіз вказаних вище норм вказує на те, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до списків, що діяли в період такої роботи. Вимоги щодо обов'язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації № 41).

Відповідно до зазначених нормативних актів основною метою атестації є регулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно пункту 4 Порядку № 383 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до пункту 4.4 Порядку № 383, якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації робочого місця за умовами праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до записів у трудовій книжці позивача, та наданій довідці №72 від 24.05.2006, підтверджуються періоди стажу його роботи, а саме з 26.04.1989 в який він працював на посаді слюсаря по ремонту реакторно-турбінного обладнання у філіалі Федерального державного унітарного дочірнього підприємства "Атоменергоремонт" Концерна "Росенергоатом" в м.Нововоронеж, по 31.12.1989.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно відмовлено в зарахуванні пільгового стажу позивачу з 26.04.1989 по 31.12.1989 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки у цей період для підтвердження пільгового стажу не потрібно було проводити атестацію.

В матеріалах справи міститься витяг з наказу №442 від 18.12.1995 "Про підтвердження права надання пільгової пенсії за Списком №1 і №2 працівникам підприємства ВАТ"АТОМРЕМОНТ", згідно якого вказано, що відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення" ст.13 цього Закону та Постанови КМУ №162 від 11.03.1994, виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком та пільгових умовах на основі матеріалів атестації робочих місць за умовами праці по професії код 7233.1-18544 слюсар з ремонту реакторно-турбінного устаткування, підтверджено право виходу на пільгову пенсію за Списком №1 (один), розділ ХXIV, підрозділ 6, позиція 541.

Також, в матеріалах справи міститься витяг з наказу №56 від 23.03.1999 "Про підтвердження права надання пільгової пенсії за Списком №1 і №2 працівникам підприємства ВАТ"АТОМРЕМОНТ", згідно якого вказано, що відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення" ст.13 цього Закону та Постанови КМУ №162 від 11.03.1994, виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком та пільгових умовах на основі матеріалів атестації робочих місць за умовами праці професії майстер з ремонту реакторно - турбінного устаткування, підтверджено право виходу на пільгову пенсію за Списком №1 (один), розділ ХXIV, підрозділ 6, позиція 541.

Також, професію слюсаря з ремонту реакторнотурбінного устаткування підтверджено матеріалами атестації робочих місць, згідно наданої копії від 16.10.1998 з Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам, яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 по ВАТ "Атомремонт", який погоджений з Державною експертизою умов праці по Хмельнийькій області.

Колегія суддів наголошує, що період роботи позивача з 26.04.1989 по 31.12.1989 та з 01.01.1990 по 13.04.1997 на посаді слюсаря по ремонту реакторно-турбінного устаткування та з 14.04.1997 по 04.10.1999 на посаді майстра з ремонту реакторно-турбінного устаткування підтверджений відповідними записами у трудовій книжці позивача, а посада слюсаря по ремонту реакторно-турбінного обладнання передбачена Списком № 1, що був чинний у вказаний період роботи позивача.

Вищезазначене, також, спростовує доводи апеляційної скарги, що довідка від 25.10.1999 №55, видана ВАТ "Атомремонт" за періоди роботи з 01.01.1990 по 13.04.1997 - на посаді слюсаря з ремонту реакторно - турбінного устаткування та з 14.04.1997 по 04.10.1999 - на посаді майстра з ремонту реакторно - турбінного устаткування, не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, оскільки зазначені періоди підтверджені відповідними записами у трудовій книжці позивача та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги, що згідно листа "Нововоронежатоменергоремонт" від 22.03.2018 №31-03/2, у періоди роботи з 24.04.1989 по 31.12.1989 на Хмельницькій дільниці виробничого ремонтного підприємства "Нововоронежатоменергоремонт" ОСОБА_2 не виконував роботи в зоні контролюючого доступу АЕС, не надають повноважень відповідачу вважати, що підстави для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу за Списком №1 відсутні, оскільки інформація про пільговий стаж в згадуваному листі не зазначена.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки період роботи позивача з 26.04.1989 по 31.12.1989 та з 01.01.1990 по 13.04.1997 на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування та з 14.04.1997 по 04.10.1999 на посаді майстра з ремонту реакторно-турбінного устаткування, підтверджений відповідними записами у трудовій книжці позивача та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, тому даний адміністративний позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 березня 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.