Справа № 826/19376/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2019 року

Київ

справа №826/19376/15

адміністративне провадження №К/9901/19318/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальна фірма «Криптон»
на постановуОкружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року (суддя К.М. Кобилянський)
на ухвалуКиївського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 року (колегія у складі суддів: Я.М. Василенко, В.В. Кузьменко, О.І. Шурко)
у справі № 826/19376/15
за позовомДержавної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальна фірма «Криптон»
простягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальна фірма «Криптон» (далі - ТОВ НВФ «Криптон») заборгованість у сумі 376064, 34 грн. з податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач відзначає, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість в сумі 376064,34 грн., який утворився внаслідок несплати грошових зобов'язань, самостійно визначених ним у податковій звітності юридичної особи (податкові декларації реєстр. № від 16 липня 2015 року, уточнюючий розрахунок реєстр. № від 14 липня 2015 року), та визначених контролюючим органом (позивачем) в порядку статті 54 Податкового кодексу України згідно податкового повідомлення-рішення від 05 березня 2015 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ НВФ «Криптон» суму податкового боргу у розмірі 170342, 10 грн. по податку на додану вартість. В решті позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що заборгованість по сплаті податку є узгодженою, в добровільному порядку відповідачем у повній сумі не сплачена, а тому підлягає стягненню в частині залишку несплаченої суми податкової заборгованості.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, в справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин справи. Доводи касаційної скарги є аналогічними обґрунтуванням апеляційної скарги.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальна фірма «Криптон» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Закревського, буд 22) перебуває на обліку в ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків за основним місцем обліку.

Відповідно до розрахунку заборгованості та витягу з картки особового рахунку платника податку на додану вартість - ТОВ НВФ «Криптон» станом на 14 серпня 2015 року загальний розмір податкового боргу відповідача перед бюджетом становить 376064,34 грн. (в тому числі недоїмка - 352815,65 грн. і сума нарахованої пені - 23248,69 грн.), яка виникла у зв'язку з несплатою відповідачем наступних сум грошових зобов'язань по податку на додану вартість:

- грошового зобов'язання у розмірі 369213,75 грн., визначеного контролюючим органом за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки (результати якої оформлені актом від 23 лютого 2015 року № 1231/26-52-22-05-17/19136506) згідно податкового повідомлення-рішення від 05 березня 2015 року № (форми «Р»);

- грошових зобов'язань у розмірах 8847 грн. і 7045 грн., самостійно визначених (задекларованих) ТОВ НВФ «Криптон» в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період липень 2015 року (реєстр. № від 14 липня 2015 року) та у податковій декларації з податку на додану вартість за звітний період червень 2015 року (реєстр. № від 16 липня 2015 року).

В якості документального підтвердження факту направлення податкового повідомлення-рішення від 05 березня 2015 року № на адресу відповідача (м. Київ, вул. Закревського, буд 22) контролюючий орган додав до матеріалів позову копії наступних документів:

1) ксерокопію конверту з штриховим кодовим ідентифікатором для рекомендованого повідомлення №510 та довідкою відділення поштового зв'язку від 10 квітня 2015 року про причини невручення відповідного поштового відправлення («за закінченням встановленого строку зберігання»);

2) ксерокопію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу з штриховим кодовим ідентифікатором № 510, де зазначені дата подання поштового відправлення на відділення пошти для відправки - 05 червня 2015 року, та відсутні відмітки про вручення поштового відправлення адресату.

Між тим згідно відомостей офіційного веб-сайту УДППЗ «Укрпошта» інформація про дату прийняття рекомендованого поштового відправлення зі штриховим кодовим ідентифікатором №510 відділенням поштового зв'язку до надсилання адресату (ТОВ НВФ «Криптон») відсутня.

Позивачем у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України 27 квітня 2015 року сформовано та направлено ТОВ НВФ «Криптон» податкову вимогу № 5212-23, згідно якої станом на 26 квітня 2015 сума податкового боргу відповідача за узгодженими грошовими зобов'язаннями по податку на додану вартість становила 388577,47 грн. (в тому числі основний платіж - 293370,90 грн., штрафні (фінансові) санкції - 73842,75 грн. і пеня - 21363,82 грн.).

В якості документального підтвердження факту направлення даної податкової вимоги від 27 квітня 2015 року № 5212-23 на адресу відповідача (м. Київ, вул. Закревського, буд 22) позивач надав копії наступних документів:

1) ксерокопію конверту з штриховим кодовим ідентифікатором для рекомендованого повідомлення № 627 та довідкою відділення поштового зв'язку від 18 червня 2015 року про причини невручення відповідного поштового відправлення («за закінченням встановленого строку зберігання»);

2) ксерокопію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу з наклеєним штриховим кодовим ідентифікатором № 627, де відсутні дата подання поштового відправлення на відділення пошти для відправки та відмітки про вручення поштового відправлення адресату.

За даними офіційного веб-сайту УДППЗ «Укрпошта» поштове відправлення зі штриховим кодовим ідентифікатором № 627 прийнято відділенням поштового зв'язку до відправлення 15 травня 2015 року та 18 червня 2015 року повернуто за зворотною адресою неврученим.

Разом з тим, на підтвердження отриманих ДПІ за наслідками відправлення поштових відправлень зі штриховими кодовими ідентифікаторами №510 і №627 в матеріалах справи містяться копії фіскального чеку відділення поштового зв'язку від 05 березня 2015 №3632 та списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих відділення поштового зв'язку (Київ-217) за №625.

Крім того, 14 травня 2015 року позивачем прийнято рішення № 90/26-52-23-31 про опис майна ТОВ НВФ «Криптон» у податкову заставу і складений лист від 14 травня 2015 року № 4650/10/26-52-23-37 щодо витребування у відповідача документів за встановленим переліком для проведення опису майна у податкову заставу.

На час прийняття постанови місцевим судом доказів сплати сум грошових зобов'язань по податку на додану вартість, визначених згідно податкового повідомлення-рішення від 05 березня 2015 року № та задекларованих у податковій декларації за звітний період червень 2015 року і уточнюючому розрахунку за звітний період липень 2015 року (період коригування листопад 2014 року) у встановлений законодавством строк матеріали справи не містять.

Однак, згідно наданої відповідачем довідки від 02 листопада 2015 року № 6790/9/26-52-10-30 про заборгованість перед бюджетом та витягу з картки особового рахунку платника податку на додану вартість за 2015 рік (остання операція 30.10.2015) сума податкового боргу позивача станом на 02 листопада 2015 року становить 170342,10 грн. (в тому числі недоїмка - 102085,65 грн. і сума нарахованої пені - 68256,45 грн.).

Зокрема, за даними витягу з картки обліку платника податку сума грошового зобов'язання в розмірі 369213,75 грн. була частково погашена за рахунок декларування товариством сум податку на додану вартість до зменшення згідно уточнюючих розрахунків за попередні звітні періоди та надходжень по поточних платежах, в порядку пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Станом на день розгляду справи в судах попередніх інстанцій доказів сплати суми податкового боргу в повному обсязі судам не надано.

Зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини у даній справі, касаційний суд вважає їх висновки передчасними, та такими, що зроблені без повного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак такі судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пп. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України).

Виходячи з положень пункту 56.18. статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Виходячи з положень пункту 56.18. статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому, відповідно до вимог п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За правилами п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Приписами п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Приписами пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відтак, з урахуванням викладених законодавчих приписів дослідженню і оцінці підлягали питання чи набула сума податкового зобов'язання визначена контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 05 березня 2015 року № статусу узгодженого грошового зобов'язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене чи були правові підстави для її стягнення.

Між тим, суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення, що є предметом касаційного перегляду, не з'ясували чи було реалізовано відповідачем законодавчо надане право на оскарження та чи було ним розпочато відповідну процедуру судового оскарження податкового повідомлення-рішення контролюючого органу у законодавчо встановлені строки.

Отже, належна правова оцінка наявності податкового боргу судами попередніх інстанцій не надана, а тому під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

З огляду на викладене, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальна фірма «Криптон» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

.........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду