Справа № 2040/6312/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Єгупенко В.В.

13 березня 2019 р.Справа № 2040/6312/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Присяжнюк О.В. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановила:
06.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- зобов`язати відповідача Адміністрацію Державної прикордонної служби України отримати у військової частини НОМЕР_1 довідку (довідки) про додаткові види грошового забезпечення для обчислення його пенсії, скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні, інші разові заохочення, та подати зазначені вище довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України довідки про розмір грошового його забезпечення для перерахунку пенсій та довідки про додаткові види грошового забезпечення, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, здійснити перерахунок розміру його пенсії із розрахунку 70 відсотків грошового забезпечення та виплачувати пенсію, обчисливши її розмір з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, інших разових заохочень, а також здійснити виплату сум недоплаченої частини основного розміру пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходу із розрахунку 70 відсотків грошового забезпечення з 06.02.2018 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що до 02.08.2017 року він проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, з 03.08.2017 року перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області і отримує пенсію за вислугу років, яка призначена на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Вказує, що 18.07.2018 року ним до Адміністрації Державної прикордонної служби України було подано заяву щодо складання довідки про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії, які він фактично отримував протягом 24 місяців перед звільненням з військової служби з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги на оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення; одноразової грошової допомоги у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 23 повних календарних років служби; одноразової грошової допомоги за підтримання боєготовності; інші разові заохочення. Також він просив надати копії відповідних документів.

На вказану заяву Адміністрацією Державної прикордонної служби України надано відповідь від 27.07.2018 року № 11/К-330, в якій повідомлено, що вищевказані одноразові додаткові види грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії при її призначенні не враховуються. Тому, для підготовки і надсилання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії законних підстав немає. Копії довідки про додаткові види грошового забезпечення, особистих карток грошового забезпечення та відповідні копії запитуваних документів не надані.

Крім того, 18.07.2018 року ним подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із проханням направити запит до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України структурного підрозділу Адміністрації Державної прикордонної служби України або до Адміністрації Державної прикордонної служби України та витребувати довідку про розмір додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення з військової служби з 02.08.2015 року по 02.08.2017 року включно, з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення та після отримання відповідної довідки здійснити перерахунок і виплату пенсії із розрахунку 70 відсотків грошового забезпечення, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, інших разових заохочень.

У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.07.2018 року № 4364/К-14 повідомлено про відсутність підстав для нарахування пенсії на вказані в заяві додаткові види грошового забезпечення.

З документів та довідок, які отримані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вбачається, що додаткові види грошового забезпечення до складових грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія ІНФОРМАЦІЯ_1 не подавалися взагалі, що позивач вважає порушенням свого права на отримання пенсії у належному розмірі.

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зазначає, що види грошового забезпечення, які позивач просить враховувати при визначенні доходу, з якого обчислюється його пенсія, мають разовий характер, у зв`язку з чим, відсутні підстави для врахування цих видів грошового забезпечення. Крім цього, відповідач зазначає про наявність судового рішення у справі № 820/2638/18, яким спір між сторонами фактично вирішений.

У відзиві на позов Адміністрація державної прикордонної служби також зазначає, що види грошового забезпечення, які, на думку позивача повинні бути враховані при обчисленні розміру його пенсії, мають одноразовий характер і це виключає можливість їх врахування при обчисленні пенсії позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача військову частину НОМЕР_1 (Східне регіональне управління Харківський прикордонний загін).

У відзиві на адміністративний позов ОСОБА_1 цей відповідач висловив аналогічну правову позицію.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року (рішення у повному обсязі складено 15.11.2018 року) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Посилаючись на викладене Конституційним Судом України в

Рішенні від 13.05.2015 року у справі № 1-9/2015, суд дійшов висновку про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, інші разові заохочення не підпадають під перелік надбавок, доплат, підвищень, а тому доводи позивача щодо неправомірності та невідповідності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року повністю або частково та ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, та задовольнити позов у повному обсязі.

З посиланням на обставини та норми законодавства, викладені у позовній заяві, позивач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не забезпечило вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення при призначенні та виплаті йому пенсії.

Вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повинно було проконтролювати виконання покладених завдань на підлеглі структурні підрозділи та забезпечити додержання Східним регіональним управлінням та Адміністрацією Державної прикордонної служби України вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення, здійснювати контроль за правильністю призначення та виплати йому пенсії, забезпечити в повному обсязі виплату пенсії.

З урахуванням наведеного, на думку позивача, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по неврахуванню для перерахунку пенсії грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, є протиправними.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, покладених в обґрунтування її вимог, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що в документах, які надійшли на адресу пенсійного органу не вказані спірні види грошового забезпечення. Відтак, у пенсійного органу відсутні підстави для їх врахування при визначенні грошового забезпечення, з якого обчислена пенсія позивача.

Вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні пенсії жодним чином не порушило права позивача на пенсійне забезпечення щодо визначення та обчислення розміру пенсії. Головне управління керувалося лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були надані Військовою частиною НОМЕР_1 , та не могло визначити і врахувати будь-які інші, окрім тих, що були включені до відповідної довідки.

Окрім цього Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, не підлягають включенню до складу грошового забезпечення військовослужбовців для обчислення пенсії.

Адміністрацією Державної прикордонної служби України також подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Обґрунтовуючи вимоги поданого відзиву відповідач, з посиланням на ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ч. 3 ст. 43, ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п. 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, стверджує, що законодавець чітко встановив для суб`єктів владних повноважень, що пенсії обчислюються військовослужбовцям з урахуванням таких видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, як надбавки, доплати, підвищення, розміри яких встановлені законодавством України, а також щомісячних премій. Вказаний перелік видів щомісячних додаткових виплат є вичерпним.

Вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права при вирішенні даного спору (ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), та дійшов вірного висновку про безпідставність вимог позивача стосовно того, що він має право на включення в довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії тих одноразових виплат, про які заявлено в позові, а саме: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, інших разових заохочень.

Заперечуючи проти доводів і вимог апеляційної скарги позивача, військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог поданого відзиву, з посиланням на вичерпність переліку щомісячних видів додаткового грошового забезпечення та їх конкретні види, які законодавець визначив для обчислення і перерахунку пенсії, вказує, що у військової частини НОМЕР_1 не було правових підстав включати в довідку про додаткові види грошового забезпечення грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні, інші разові заохочення, оскільки це суперечило б ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а так само п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а судове рішення підлягає зміні з підстав та мотивів його прийняття, з наступних підстав.

Судом установлено, що 30.08.2017 року Адміністрацією Держприкордонслужби України до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області скероване подання про призначення пенсії за вислугу років позивачу ОСОБА_1 . Разом з іншими документами до цього подання були додані: грошовий атестат ОСОБА_1 та додаток до грошового атестату про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії, а саме: надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за особливі умови служби, премії (т. 2, а.с. 5-6).

Протоколом (рішенням) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.09.2017 року пенсія позивача обчислена з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за особливі умови служби, премії (т. 2, а.с. 3).

Вважаючи, що розмір його пенсії обчислений не з усіх видів грошового забезпечення, якими він був забезпечений під час проходження служби, позивач у липні 2018 року звертався до відповідачів з приводу надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії та просив вказати в цій довідці такі додаткові види грошового забезпечення як: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова допомога при звільненні, інші разові заохочення. Також просив Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області фактично посприяти в її(їх) отриманні та обов`язково врахувати при обчисленні розміру пенсії. Отримавши відмови в задоволенні вимог своїх звернень, позивач звернувся до суду.

Погоджуючись із загальним висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог позивача ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частиною 3 ст. 43 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» установлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2018 року по справі № 522/2738/17, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Цей Закон передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Таким чином, підстави для включення до складу грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 одноразових видів грошового забезпечення - грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, інших разових заохочень відсутні. Із грошового атестату позивача № 93 від 09.08.2017 року вбачається, що індексація його грошового забезпечення не проводилася. Доказів зворотного судам першої та апеляційної інстанцій позивач не надав.

Колегія суддів не вбачає підстав для врахування, в силу приписів ч. 1 ст. 244-2 КАС України, правових висновків, викладених Верховним Судом України в постанові від 10.03.2015 року (справа № 21-70а15), оскільки редакція означеної норми права втратила чинність 15.12.2017 року.

За наведених обставин, колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо невиконання відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області свого обов`язку по контролю виконання Адміністрацією Держприкордонслужби України, військовою частиною НОМЕР_1 вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення.

Частиною 2 ст. 6 КАС України установлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано Європейським Судом з прав людини, зокрема, у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» у рішенні від 07.07.1989 року Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов`язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини». У рішенні від 17.10.1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» цей Суд зазначив, що, з`ясовуючи, чи існує позитивне зобов`язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини».

Як зазначив Конституційний Суд України в Рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційності (розмірності) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державною, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає хибним посилання суду першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення на висновки, викладені Конституційним Судом України у Рішенні від 13.05.2015 року у справі № 1-9/15, оскільки обставини справи, що розглядається судом, відрізняються від обставин справи, що розглядалась Конституційним Судом України.

Громадянин ОСОБА_2 , звертаючись до Конституційного Суду України просив витлумачити положення першого речення ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в аспекті того, чи є наведений у них перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення вичерпним, чи в цей перелік можуть включатися й інші види грошового забезпечення, зокрема щомісячна додаткова грошова винагорода, встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 (з наступними змінами) «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».

В свою чергу, в справі, що розглядається судом, позивач, окрім іншого, просить при визначенні грошового забезпечення (доходу) для обчислення його пенсії врахувати певні види одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які були отримані ним під час проходження військової служби. Питання щодо проведення перерахунку пенсії є, по суті, похідним від цієї вимоги.

Наведене, відповідно до положень п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення в частині підстав та мотивів його прийняття.

Судом також установлено, що ОСОБА_1 звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд вирішити публічно-правовий спір, що виник між ним та Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, для чого просив зробити наступне:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення йому пенсії, які не передбачали в складі його грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 зі змінами;

- визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виконання завдань покладених на нього п.п. 1, 3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 року № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсії які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством;

- визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати йому пенсії з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 зі змінами протиправними;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України отримати у військової частини НОМЕР_1 довідку (довідки) про додаткові види грошового забезпечення для обчислення його пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 зі змінами та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення його пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 зі змінами, призначити та виплачувати йому пенсію в розмірі, якій обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 зі змінами та здійснити виплату йому недоплаченої частини основного розміру пенсії з 11.10.2017 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року по справі № 820/2638/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Так, судовим рішенням військова частина НОМЕР_1 зобов`язана скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і яка має містити дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди; подати належним чином оформлену довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язана, після отримання від військової частини НОМЕР_1 , належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зобов`язане після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України, належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди, призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі, який обчислити з грошового забезпечення до складу якого включити щомісячну додаткову грошову винагороду та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії, починаючи з 11.10.2017 року.

Колегія суддів не вбачає підстав для розгляду питання про закриття провадження у справі № 2040/6312/18, оскільки судове рішення у справі № 820/2638/18 не набрало законної сили.

Інші доводи апеляційної скарги висновків колегії судів не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 317 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року змінити в частині підстав та мотивів його прийняття.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк А.П. Бенедик
Постанова у повному обсязі складена і підписана 22 березня 2019 року.