Справа № 638/13680/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 березня 2019 р.Справа № 638/13680/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Калитки О. М.,

суддів - Мельнікової Л.В. , Калиновського В.А. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 вересня 2018 року по справі № 638/13680/18 за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 про примусове видворення та затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 вересня 2018 року по справі № 638/13680/18 задоволено адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 про примусове видворення та затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Примусово видворено за межі України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Затримано громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на 6 місяців.

Рішення суду допущено до негайного виконання.

19.02.2019 представником громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 вересня 2018 року по справі № 638/13680/18 разом з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування зазначеної заяви представником відповідача вказано, що під час розгляду справи відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Таким чином, після закінчення судового засідання відповідач не мав змоги ознайомитися з текстом судового рішення, яке було виготовлено на українській мові, яку він не розуміє. Отже, отримання вчасно тексту судового рішення на українській мові, яка є для нього незрозумілою, а також відсутність перекладача та адвоката, позбавило можливості оскаржити його у встановлений законом термін. Текст оскаржуваного судового рішення був роз'яснений представником відповідача за допомогою перекладача тільки 13.02.2019.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення (ч. 2 ст. 295 КАС України).

Як встановлено з матеріалів справи, розгляд справи за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 про примусове видворення та затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні було здійснено за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, до початку розгляду справи відповідачем подано заяву, перкладену перекладачем Галібуззаман Б., про розгляд справи за його відсутності, а також вказано, що відповідач підтримує позовні вимоги міграційної служби.(а.с.35,36)

Крім того, відповідно до наявної в матеріалах справи розписки, відповідач отримав копію рішення 20.09.2018, тобто у день його прийняття, у присутності перекладача.(а.с.42)

Приходячи до висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, єдиною причиною пропуску строку на оскарження відповідачем судового рішення є посилання на неможливість ознайомитися з текстом судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Натомість, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вказує на суперечливість доводів заявника щодо незрозумілості прийнятого судового рішення, оскільки до судового розгляду справи відповідачем подано заяву, в якій він підтримує позовні вимоги про примусове видворення та затримання, та, окрім того, відповідачем отримано копію повного тексту рішення, в якому вказано порядок та строки його оскарження, у присутності перекладача. При цьому, оскільки рішення допущено до негайного виконання, зокрема, щодо затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, колегія суддів зазначає, що відсутні підстави вважати, що зміст оскаржуваного рішення був незрозумілий відповідачу. Крім того, заявником не надано належних і допустимих доказів звернення відповідача щодо надання йому правової допомоги або перекладача для оскарження вказаного рішення у розумні строки.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання поважними ті причини, що наведені заявником у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, та відмовляє у його задоволенні.

Частинами 2 та 3 статті 298 КАС України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 відповідно до положень частини 3 статті 298 КАС України підлягає залишенню без руху та скаржнику слід надати строк для визначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження означеного судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, ст.ст. 299, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 вересня 2018 року по справі № 638/13680/18 - відмовити.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис)Мельнікова Л.В. Калиновський В.А.