Справа № 0440/7009/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/7009/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

за участю сторін (представників): позивача Романенко П.В., відповідача Простяк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя 1-ї інстанції Прудник С.В.) від 19 листопада 2018р. в адміністративній справі №0440/7009/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Домус Фрігус" до Державна фіскальна служба України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 24.04.2018 року № 664086/32964831, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" відмовлено у реєстрації у Єдиному реєстрі податкової накладної №125 від 21.11.2017 року; зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" № 125 від 21.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та необґрунтованістю, згідно норм чинного законодавства відмови у реєстрації податкової накладної та зазначення того, що документи подані товариством після зупинення реєстрації податкової накладної, складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, оскільки не зазначили які саме документи складені з порушенням законодавства, та які вимоги законодавства порушено позивачем при їх складанні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018р. у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема тим, що у разі встановлення судом першої інстанції що позов пред'явлено до неналежного відповідача, повинен вчинити процесуальні дії, передбачені ст. 48 КАС України. Крім того, висновки суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача по суті спрямовані до Комісії контролюючого органу є помилковими, оскільки така не є органом державної влади та не має її ознак.

В судовому засіданні представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення скарги просила відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову прийшов до висновку, що позивач мав звернутися з позовом до відповідної Комісії, якою прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної та оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що Державною фіскальною службою України не було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, а відповідно Державна фіскальна служба України не порушила і не могла порушити прав чи законних інтересів позивача, підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на нормах чинного законодавства з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачем на адресу ТОВ "Євротехобладнання" складено податкову накладну № 125 від 21.11.2017 року на товар/послуги на загальну суму 50458,76 грн. та направлено до Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН).

28.11.2017 року вказана податкова накладна доставлена до Державної фіскальної служби України, документ прийнято, реєстрація зупинена, що підтверджено квитанцією № 1. У вказаній квитанції вказано про зупинення реєстрації податкової накладної та вказано про виявлені помилки: ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 7106. Підприємству запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

20.04.2018 року ТОВ "Домус Фрігус" подано до контролюючого органу - Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - пояснення з відповідними первинним документами щодо наявності підстав реєстрації вказаної податкової накладної, що підтверджено повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрації якої зупинена, та письмовими поясненнями.

Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення № 974897/32835589 від 02.11.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 174 від 20.11.2017 року.

Вказане рішення вмотивовано ненаданням платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Незгода з таким рішенням відповідача послугувало підставою звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Питання зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування а Єдиному реєстрі податкових накладних врегульовані Податковим кодексом України, Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 341), постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту 1 Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку №117 (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що здійснюючи моніторинг податкових накладних, контролюючі органи зобов'язані, у разі зупинення реєстрації податкової накладної, у квитанції № 1 зазначати конкретний вид критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567.

Враховуючи зазначені норми, колегія суддів зазначає, відповідач зазначаючи у квитанції № 1 та віднесення до п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків вищевказаної податкової накладної з підстав того, що у ній виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах з УКТ ЗЕД 7106, 7412, 8307, 8421, та визначаючи пропозицію про надання документів не визначив його перелік.

В свою чергу позивачем було направлено, у відповідності до норм чинного законодавства письмові пояснення та копії документів, на виконання вимог пп. 201.16.2 п.201.16 ст. 201.16 ПК України, що не спростовується відповідачем (копію контракту, копії договорів поставки, копії договорів на транспортування, експедирування, оренди складських приміщень, копії бухгалтерських довідок (а.с. 13-166).

Таким чином, встановлені судом першої інстанції, та не спростовано обставини справи свідчать про те, що позивачем у порядку, визначеному пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, надані письмові пояснення та копії документів, що підтверджують правомірність діяльності товариства та реальність здійснення господарських операцій за результатами якої виписано податкову накладну №125 від 21.11.2017р.

Разом з тим, контролюючим органом прийнято рішення про відмову у реєстрації у ЄРПН вказаної вище податкової накладної з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК.

Пунктами 19-21 Постанови № 117 визначено, що Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення, серед іншого, про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі або відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 21 вказаного Порядку №117. підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Проте судом апеляційної інстанції встановлено та не спростовано відповідачем, що контролюючим органом не було вказано ані конкретного критерію (відповідного підпункту пункту шостого) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567. Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Всупереч нормам чинного законодавства податковим органом у рішенні не наведено порушення норми матеріального права товариством, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Щодо висновків суду першої інстанції стосовно звернення позивачем до суду з позовом не до належного відповідача, колегія суддів зазначає, що такі висновки суду першої інстанції свідчать про невірне застосування норм процесуального права.

Так судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Комісії , яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, що міститься в матеріалах справи не містить визначень якого вона рівня (а.с. 8). Таких доказів не надав і відповідач.

Проте колегія суддів приходить до наступного висновку, що не зважаючи на те, якого рівня комісією приймалось рішення про відмову в реєстрації податкових накладних приймалося, саму реєстрацію здійснює Державна фіскальна служба України, відповідно до норм чинного законодавства, а тому така обставина, комісія якого рівня приймає рішення, не впливає на визначення належного відповідача у справі, оскільки вимоги підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, так само як і пункту 28 Постанови № 117 визначають, що податкова накладна, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день, серед іншого, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної. Ці норми не містять жодної спеціальної вимоги щодо кола суб'єктів, уповноважених на виконання такого судового рішення.

Додатково слід зазначити, що норми ст. 48 КАС України визначають процесуальне вирішення питання щодо належної сторони, що не враховано судом першої інстанції у разі, якщо суд встановить це у ході розгляду справи, проте це не є підставою відмови у задоволенні позову.

Крім того, такі висновки суду першої інстанції, щодо неналежної сторони, є помилковими.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що суд першої інстанції прижимаючи рішення про відмову у задоволенні позову порушив норми процесуального законодавства, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

На користь позивача підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору (1841грн за подання позову + 2643грн за подання апеляційної скарги = 4484грн)

Керуючись ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018р. в адміністративній справі №0440/7009/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Домус Фрігус" до Державна фіскальна служба України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 664086/32964831 від 24.04.2018 р. про відмову у реєстрації податкової накладної від 21.11.2017 р. №125 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21.11.2017 р. №125, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4484 (чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 березня 2019 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва