Справа № 160/2639/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 березня 2019 року Справа №160/2639/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландшафт» до Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ландшафт» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просить:

1) визнати протиправними дії Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо повідомлення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області листом від 21.05.2018 року №278/120-18, що вартість земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнта індексації, переданої в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Ландшафт», загальною площею 70 га за адресою: м. Марганець, район залізничної станції «Піролюзит», кадастровий номер: :01:002:0007 становить:

- 2015 рік 20 930 794,90 грн. (нормативна грошова оцінка землі в м. Марганець проведена станом на 2003 рік);

- 2016 рік 53 886 020,42 грн. (нормативна грошова оцінка землі в м. Марганець проведена станом на 2013 рік);

- 2017 рік 38 152 088,55 грн. (нормативна грошова оцінка землі в м. Марганець проведена станом на 2003 рік);

2) відстрочити позивачу сплату судового збору до моменту винесення судового рішення у справі у звязку з надмірним майновим тягарем, який виник через протиправні рішення відповідача.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Частиною 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову субєктом владних повноважень, юридичною особою немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 року становить 1 921,00 грн.

При цьому, у пункті 2 позовних вимог позивач просить відстрочити сплату судового збору до моменту винесення судового рішення у справі у звязку з надмірним майновим тягарем, який виник через протиправні рішення відповідача.

Розглянувши заявлене клопотання, вивчивши надані докази на його підтвердження, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Також і відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, вирішуючи такі заяви, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Проте, позивачем не було долучено до позову будь-яких доказів скрутного матеріального становища, з урахуванням обставин, на які позивач посилається як підставу для відстрочення сплати судового збору.

При цьому, суд наголошує, що належними та достатніми доказами для підтвердження скрутного майнового становища позивача можуть бути довідки про доходи з органів державної податкової інспекції (податкова декларація про майновий стан і доходи), виписки з поточних, вкладних (депозитних) рахунків підприємства, довідки про кредити, що отримані юридичною особою в банківських установах, річна фінансова звітність (баланс, витяги, що містять дані про прибутки та збитки господарської діяльності) тощо.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду клопотання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору разом із доказами на підтвердження обставин, які свідчать про скрутний майновий стан.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне даний адміністративного позову залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландшафт» до Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду клопотання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору разом із доказами на підтвердження обставин, які свідчать про скрутний майновий стан.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1