Справа № 200/4091/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

25 березня 2019 р. Справа №200/4091/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Михайлик А.С., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Маріупольської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, третя особа громадська організація «Садівниче товариство «Черемушки» про визнання протиправними дій, скасування пункту рішення, скасування державного акту на право власності, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Маріупольської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, третя особа громадська організація «Садівниче товариство «Черемушки» про визнання протиправними дій щодо передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки № 191 по вул. Сливовій (Четвертій) у садівничому товаристві «Черемушки»; скасування пункту рішення п. 1.33 рішення Маріупольської міської ради № 5/24-4374 від 30.09.2008 щодо передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки № 191 по вул. Сливовій у садівничому товаристві «Черемушки»; скасування виданого ОСОБА_2 на підставі рішення Маріупольської міської ради № 5/24-4374 від 30.09.2008 державного акту на право власності на земельну ділянку № 191 по вул. Сливовій у садівничому товаристві «Черемушки»; зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області внести відомості до книги реєстрації Державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі щодо скасування актів, які видані ОСОБА_2 на підставі рішення Маріупольської міської ради № 5/24-4374 від 30.09.2008; зобовязання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку № 191 по вул. Сливовій у садівничому товаристві «Черемушки», яка здійснена на підставі рішення Маріупольської міської ради № 5/24-4374 від 30.09.2008.

Як вбачається з матеріалів позову, рішенням Маріупольської міської ради № 5/24-4374 від 30.09.2008 передано у власність ОСОБА_2 як члену садівничого товариства «Черемушки» земельну ділянку (кадастровий номер :02:005:0517) по вул. Четвертій (Сливовій), 190, 191 площею 750 м2, із чим не погоджується позивач, оскільки ця ділянка закріплена за нею, про що їй видано довідку третьою особою, а надання ділянки ОСОБА_2 є протиправним.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. Адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. відповідач - субєкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб'єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватися відповідним суб'єктом в сфері публічно-правових відносин і стосуватися конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. У свою чергу, приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене субєктивне право шляхом оскарження управлінських дій суб'єктів владних повноважень. Не є публічно-правовим спір за участю суб'єкта владних повноважень публічного права, з одного боку, та суб'єкта приватного права - фізичної особи, коли управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на створення, зміну або припинення її цивільних прав, до яких належить також право власності на майно, у тому числі грошові кошти (стразові внески). Сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у неї права на земельну ділянку і відсутністю такого права у ОСОБА_2

Оскарження рішень про передачу у власність земельної ділянки, правовстановлюючого документу на нього, державної реєстрації права на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення іншою особою, якій надано аналогічне право щодо того ж самого обєкту.

Отже, цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин також з тих підстав, що відповідачі, приймаючи оскаржувані рішення та вчиняючи спірні дії, взагалі не мали публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржувані рішення та дії стосувалися прав іншої особи, а не позивача. Отже, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено, зокрема державну реєстрацію прав з дотриманням порядку. Участь у спорі Маріупольської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в якості співвідповідачів не змінює його цивільно-правового характеру.

Таким чином, даний спір має приватноправовий характер і не підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічних висновків дійшла ОСОБА_3 Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18).

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, заявлені позовні вимоги мають вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 6 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За приписами з ч. 1 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

На підставі наведеного слід відмовити у відкритті провадження у даній справі та розяснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. за квитанцією від 15.03.2019 № ПН3663, які підлягають поверненню на її користь з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Маріупольської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, третя особа громадська організація «Садівниче товариство «Черемушки» про визнання протиправними дій, скасування пункту рішення, скасування державного акту на право власності, зобовязання вчинити певні дії.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Розяснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевими загальними судами, а також, що повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Михайлик А.С.