Справа № 823/1921/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1921/18
УХВАЛА

20 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла справа № 823/1921/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії разом з апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року.

Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у зв'язку з виявленими недоліками апеляційної скарги, остання була залишена без руху, а Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати заяву про поновлення строку з зазначенням інших підстав для його поновлення та оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1057,20 грн. (одна тисяча п'ятдесят сім грн. 20 коп.)

На виконання ухвали судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області подано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1057,20 грн. та заяву про поновлення процесуального строку.

Заяву про поновлення строку вмотивовано доводами аналогічними попередній заяві, що строк був ними пропущений з поважних причин - через неможливість своєчасно сплатити судовий збір.

При цьому пенсійній орган зазначає, що строк виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху був ними пропущений з поважних причин - через неможливість своєчасно сплатити судовий збір.

Розглянувши підстави щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, викладені у заяви, колегія суддів вважає їх необгрунтованими з наступних підстав.

Строк для подання апеляційної скарги може бути поновлений тільки тоді, коли причина пропуску строку оскарження є достатньо поважною і підтверджується відповідними документами.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З матеріалів справи вбачається, що вперше апеляційну скаргу ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2018 року залишено без руху та надано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 1057,20 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року - повернуто апелянту.

Ухвалу про повернення апеляційної скарги управлінням отримано 21.08.2018 року.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем сплачений судовий збір лише 12 березня 2019 року, тобто на виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року, по спливу майже дев`яти місяців дня прийняття оскаржуваного рішення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження відповідач як і при поданні апеляційної скарги вдруге, так й на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, посилається на те, що на момент подання апеляційної скарги вперше вони з поважних причин були позбавлені можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі, що призвело до її повернення заявнику. На думку апелянта, повторне подання апеляційної скарги з порушенням строку на апеляційне оскарження відбулося з незалежних від відповідача причин, оскільки відсутність належного фінансування суб'єкта владних повноважень з Державного бюджету, недостатність на його рахунку грошових коштів необхідних для сплати судового збору у розмірі визначеному законом, зупинення операцій з бюджетними коштами, з об'єктивних причин виключали можливість сплати судового збору у розмірі й порядку визначеному законом та звернення до суду апеляційної інстанції.

На думку апелянта, повернення апеляційної скарги заявнику не позбавляє права на повторне звернення до суду апеляційної інстанції в межах наданого суб'єкту владних повноважень річного строку, при цьому строк на апеляційне оскарження має бути поновлено судом незалежно від причин його пропуску.

Однак, статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

В силу частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Водночас, відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

З огляду на правові висновки Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у визначені судом строки не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 частини п'ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ пенсійним органам не надано пільг щодо сплати судового збору.

В заяві про поновлення строку, пенсійний фонд зазначає про сумлінне добросовісне їх ставлення до наявних у нього прав і обов'язків, встановлених законом або судом та ними вчинено усі можливі та залежні від них дії для вчасного подання апеляційної скарги, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 31.01.2019 по справі № 808/2489/17, однак апеляційний суд у даному випадку вважає таке посилання необґрунтованим, оскільки Верховний Суд акцентує увагу на максимально короткому строку усунення апелянтом перешкод.

У даному випадку, як вже зазначалося вище, мова йде про майже дев`ять місяців несплати судового збору, що не відповідає критеріям максимально короткого строку.

Враховуючи те, що апелянтом не надано жодних інших підстав щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 299, 321,329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель