Справа № 0540/6982/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року справа №0540/6982/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

Міронової Г.М.

за участі секретаря судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Кравченко С.В. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2018 року у справі №0540/6982/18-а (головуючий І інстанції Голуб В.А.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування рішення від 12.12.2017 року №01-10/3653,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування рішення від 12.12.2017 року №01-10/3653.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року позов задоволено, визнано протиправним та скасування рішення від 12.12.2017 року №01-10/3653 «Про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу» в розмірі 5 083,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що позивачем в порушення ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України від 03 липня 1996 року № 270/96-ВР «Про рекламу» розміщено зовнішню рекламу алкогольних напоїв в громадському місці (на фасаді магазину). Відповідач вважає, що розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відбувся у відповідності до вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою КМУ від 26.05.2004 № 693 (далі - Порядок № 693).

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 17.04.2006 року, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, що підтверджується відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.9, 94-95).

Під час здійснення моніторингу та контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу відповідачем встановлено порушення позивачем вимог ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про рекламу» за адресою: вул. Б.Хмельницького, б.7, м. Краматорськ, Донецька обл. Із фотознімку, зробленого за цією адресою, вбачається, що на вікнах, дверях, що є частиною зовнішньої поверхні будівлі, де розташований магазин «Большая клешня», а також біля магазину на спеціальному тимчасовому наземному рекламному засобі розміщено конструкцію із літер «Пиво», яка була розцінена відповідачем як розповсюдження реклами алкогольних виробів (а.с. 68-69).

У зв'язку з наведеним від позивача було витребувано пояснення з приводу виявленого порушення та копії документів на підтвердження реєстрації в якості субєкта підприємницької діяльності, договору із виробником реклами, макету реклами, дозволу на її розміщення, документів на підтвердження вартості реклами, згідно з листом Головного управління держпродспоживслужби в Донецькій області від 17.11.2017 року № 01-10/3316 (а.с.11-12).

На вищевказану вимогу позивач надала пояснення із зазначенням, що надпис «Пиво» без зазначення найменування товару (торгової марки) взагалі не є рекламою, оскільки не може сформувати або підтримати обізнаність споживачів та їх інтерес до товару без зазначення торгових марок. Разом з тим, вказаний надпис було вилучено позивачем з вивіски (а.с.13-17).

На підставі наведеного 12 грудня 2017 року відповідачем складено протокол № 5 про порушення законодавства про рекламу, до якого додано зображення рекламних конструкцій за адресою: вул. Б.Хмельницького, 7, м. Краматорськ, Донецька обл., магазин «Большая клешня». Як вбачається зі змісту протоколу, відповідачем встановлено ознаки порушення позивачем вимог ч. 2 ст.22 Закону України «Про рекламу», а саме: розповсюдження реклами алкогольних напоїв (а.с.50).

За рішенням відповідача № 5 від 12 грудня 2017 року на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу відносно позивача розпочато розгляд справи про порушення законодавства про рекламу (а.с. 51).

За наслідком розгляду справи про порушення законодавства про рекламу 12 грудня 2017 року начальником Головного управління Держпродспоживслужби у Донецькій області прийнято рішення № 01-10/3653 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким вирішено за недотримання вимог ч. 2 ст. 22 Закону України «Про рекламу» щодо розповсюдження реклами алкогольних напоїв засобами зовнішньої реклами накласти на позивача штраф у сумі 5 083, 00 грн. (а.с.52).

Рішення направлено позивачеві листом з повідомленням та отримано нею 27.12.2017 року, згідно листа директора філії Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 19.06.2018 року № 14-1302 (а.с.62).

20 червня 2018 року позивачем було оскаржено вказане рішення до Головного управління Держпродспоживслужби у Донецькій області (а.с.19-20).

Листом від 05.07.2018 року № 01-10/2671 відповідачем відмовлено у розгляді скарги, оскільки ч.11 ст.27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду (а.с.22).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відносини, пов'язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України регулюються Законом № 270/96-ВР (ст. 2).

Як визначено у ч. 1 ст. 26 Закону № 270/96-ВР контроль за дотримання законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

За пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику, зокрема, у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу.

Відповідно до п. 7 цього Положення Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Так, згідно з пп.7 п. 4 Положення про Головне управління Держспоживслужби у Донецькій області відповідно до покладних на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, а саме - здійснює контроль за дотриманням Законів України «Про рекламу» та «;Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» в межах наданих повноважень.

Порядок здійснення цього контролю встановлений ст. 26 Закону № 270/96-ВР та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою КМУ від 26.05.2004 р.№ 693.

Частиною 2 статті 22 зазначеного Закону заборонено рекламу алкогольних напоїв, рекламу знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої, засобами зовнішньої реклами.

Із закріплених у ст. 1 Закону № 270/96-ВР визначень термінів вбачається, що рекламою є інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Під час здійснення моніторингу та контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу відповідачем встановлено, що на вікнах, дверях, що є частиною зовнішньої поверхні будівлі, де розташований магазин «Большая клешня», а також біля магазину на спеціальному тимчасовому наземному рекламному засобі розміщено конструкцію із літер «Пиво».

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 27 Закону № 270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративнута кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть, крім інших рекламодавці, винні у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на, зокрема рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами.

Як вже зазначалось судом вище, питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) врегульовано Порядком № 693.

Відповідно до пп. 2 п. 4 цього Порядку за порушення законодавства про рекламу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими вони випускаються (статті 22 та 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення»), штрафи накладаються на рекламодавців, якщо реклама розповсюджується ними самостійно, і на розповсюджувачів реклами, винних у таких порушеннях порядку розповсюдження та розміщення реклами - за розповсюдження реклами алкогольних напоїв, тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби, шляхом використання засобів зовнішньої та внутрішньої реклами (за винятком розміщення передбаченої законодавством інформації про виробника товару та/або товар у місцях, у яких такий товар реалізується чи надається споживачеві).

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, в тому числі заходами прямого та непрямого стимулювання продажу тютюнових виробів та вживання тютюну.

Відповідно до п.п. 9, 11 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Згідно з п. 13 вказаного Порядку посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу, крім іншого перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження.

За приписами п. 8 цього Порядку накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

У відповідності до вимог п. 14 Порядку № 693 Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Згідно п. 16 Порядку № 693 справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку (п. 18 Порядку № 693).

Відповідно до положень частини другої статті 26 Закону № 270/96-ВР, органи державної влади зобов'язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи.

Положеннями частини третьої статті 26 Закону № 270/96-ВР передбачено, що рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону, зокрема, мають право бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення.

У справі щодо оскарження рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області "Про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу" № 01-10/3653 від 12.12.2017 року суд перевіряє його на відповідність критеріям, визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, одними з яких є вчинення/прийняття актів: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії/прийняття рішення (пункт 3); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9).

Таким чином, установлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із визначених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критерію може бути підставою для задоволення позову щодо оскарження відповідного акту, якщо така діяльність порушує права, свободи та інтереси позивача.

Критерій щодо прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Засідання Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області проводяться відкрито і гласно, крім випадків, установлених законом. Головне управління Держпродспоживслужби в Донецькій області як суб'єкт владних повноважень зобов'язане застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо, якщо це рішення матиме несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на їх підтвердження, задавати питання учасникам засідання.

З аналізу наведених норм слідує, що Держпродспоживслужба та її територіальні органи зобов'язані повідомити рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи, та розглянути її за участю особи, щодо якої порушено справу. Розгляд справи за відсутності особи, щодо якої її порушено, можливий лише в тому випадку, коли таку особу своєчасно повідомлено про місце і час розгляду справи.

Як встановлено судом, матеріали даної справи не містять доказів своєчасного повідомлення відповідачем позивача про місце і час розгляду справи, позивач категорично заперечує факт її повідомлення відповідачем про розгляд справи, а доводи апелянта, що позивач був повідомлений про розгляд справи засобами телефонного зв'язку, колегія суддів не бере до уваги, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, протокол про порушення законодавства про рекламу та спірне рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу прийняті відповідачем в один день - 12 грудня 2017 року, що взагалі унеможливлює належне, своєчасне повідомлення про розгляд справи, отримання документів, надання усних чи письмових пояснень, зауважень тощо.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що обов'язок щодо повідомлення позивача у письмовому порядку про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу та критерії, визначені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не дотримано.

На думку суду апеляційної інстанції, цього цілком достатньо для задоволення позовних вимог щодо скасування рішення № 01-10/3653 від 12.12.2017р.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2018 року у справі №0540/6982/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2018 року у справі №0540/6982/18-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 20 березня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 21 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 20 березня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова