Справа № 359/5508/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/5508/18 Суддя (судді) першої інстанції: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування постанов, а також закриття провадження в справах про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов Київської митниці Державної фіскальної служби України у справах про порушення митних правил від 14.06.2018 року №0256/12500/18, №0257/12500/18, №0258/12500/18, №0259/12500/18, №0260/12500/18, якими ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного Кодексу України і накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів; закриття провадження у вказаних справах про порушення митних правил.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, у зв'язку із чим позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працює в ДП «Кюне і Нагель» на посаді агента з митного оформлення вантажів та товарів відділу брокерських послуг департаменту контрактної логістики.

26 травня 2015 року та 03 червня 2015 року позивачем на виконання договору доручення на декларування товарів №KH-02FZ, укладеного 1 січня 2008 року та договору доручення на декларування товарів №KH 02 FZ, укладеного 3 січня 2017 року між ДП «Кюне і Нагель» та ТОВ «Роберт Бош ЛТД», до відділу митного оформлення №7 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС з метою випуску у вільний обіг товарів було подано, а Київською митницею ДФС прийнято до митного оформлення митні декларації в електронному вигляді, та зареєстровано під №125130013/2015/404458 та №125130013/2015/404684 із прикріпленими до них сканованими зображеннями товаросупровідних документів.

1 серпня 2015 року, 23 лютого 2016 року та 7 червня 2017 року позивачем до відділу митного оформлення №1 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС з метою випуску у вільний обіг товарів було подано, а Київською митницею ДФС прийнято до митного оформлення митні декларації в електронному вигляді, та зареєстровано під № U125110/2017/413182, №125130013/2016/402228, №U125110/2017/408973 із прикріпленими до них сканованими зображеннями товаросупровідних документів.

Також встановлено, що в графі 33 МД позивачем було зазначено код товару згідно з УКТ ЗЕД - , в графі 47 вказана ставка митного збору - 2%, ставка ПДВ -20% .

Як визнано сторонами митний контроль та митне оформлення товару за вказаними ЕМД було завершено, товар випущено у вільний обіг.

05 січня 2018 року Офісом великих платників податків ДФС проведено перевірку, за наслідком якої складено Акт №н2/18/28-10-14-09/НОМЕР_2 про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД» () з питань правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів за товарною підкатегорією , щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями в період з 10 лютого 2015 року по 09 жовтня 2017 року (далі по тексту - Акт перевірки) (а.с.78-91). Відповідно Акту документальної перевірки при перевірці правильності класифікації згідно із УКТ ЗЕД товарів «ручний електроінструмент: клеїльний пістолет…», «Ручний електроінструмент: пістолет для склеювання…», щодо яких проведене митне оформлення за МД, було встановлено, що ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД» здійснило митне оформлення зазначених товарів за кодом УКТ ЗЕД - 8467 29 85 00 (ставка ввізного митна -2%). Також зазначено, що з урахуванням вимог УКТ ЗЕД, Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, Пояснень до груп УКТ ЗЕД до товарної позиції 8467 УКТ ЗЕД включаються інструменти ручні пневматичні, гідравлічні або з вмонтованим електричним або неелектричним двигуном. До товарної підкатегорії включаються інші інструменти ручні пневматичні, гідравлічні або з вмонтованим електричним або неелектричним двигуном (ставка ввізного мита 2%).

З урахуванням даних мережі інтернет щодо клейових пістолетів, інструкції та паспорта на товар зазначено, що «Клейовий пістолет» виробника Bosch PKP 18En розрахованого на аматорське та професійне використання, а також, що заявлені товари «Ручний електроінструмент : клеївий пістолет …», «Ручний електроінструмент : пістолет для склеювання …» повинні відноситись до товарної позиції 8516 79 «Електричні водонагрівачі акумульовані або безінерційні та електричні нагрівачі занурені; прилади електричні для обігрівання приміщень, ґрунту; електронагрівальні апарати перукарські або сушарки для рук; праски електричні; інші побутові електронагрівальні прилади; елементи опору нагрівальні, крім включених до товарної позиції 8545 : - інші прилади електронагрівальні: - інші » відповідно до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2014 року. Згідно УКТ ЗЕД товарна підпозиція 851679 включає дві товарні підкатегорії : - глибокі масляні жаровні та - інші. Таким чином товари «Ручний електроінструмент: клеївий пістолет …», «Ручний електроінструмент : пістолет для склеювання …» повинні класифікуватися в товарній підкатегорії 8516 79 70 00.

В результаті опрацювання вказаної інформації контролюючий орган дійшов висновку, що товари «Ручний електро-інструмент: клеївий пістолет», «Ручний електроінструмент: пістолет для склеювання» заявлені ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД» до митного оформлення за ЕМД, повинні класифікуватись за кодом товару згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%).

19 березня 2018 року на підставі вказаного Акту документальної невиїзної перевірки №н2/18/28-10-14-09/НОМЕР_2, отриманого Київською митницею ДФС листом Офісу великих платників податків ДФС України від 18 січня 2018 року за № 3605/7/28-10-14-09-12, головним державним інспектором другого відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Київської митниці ДФМ ОСОБА_5 було складено протоколи про порушення митних правил № 0265/12500/18, №0257/12500/18, №0258/12500/18, № 0259/125000/18, №0260/12500/18, передбаченого статтею 485 МК України, щодо громадянина України ОСОБА_6, за фактом декларування товару згідно ЕМД №U125110/2017/413182, №125130013/2016/402228, №U125110/2017/408973.

За змістом вказаних протоколів про порушення митних правил встановлено, що до відділів митного оформлення № 1 та №7 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС, агентом митного оформлення ДП «Кюге і Нагель» ОСОБА_2, з метою випуску у вільний обіг товарів, що надійшли на адресу ТОВ «Роберт БОШ ЛТ», подано митні декларації в електронному вигляді з прикріпленими до них сканованими зображеннями товаросупровідних документів. 1 серпня 2015 року, 23 лютого 2016 року та 7 червня 2017 року ЕМД прийнято до митного оформлення та зареєстровано під №U125110/2017/413182, №125130013/2016/402228, №U125110/2017/408973.

Також зазначено, що відправником товарів є підприємство «Robert Bosch Power Tools GmbH» Max-Lang-Str. 40-46, 70771 Leinfelden-Echterdingen Germany. Отримувач - ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД» ().

Відповідно до ЕМД, ОСОБА_2 заявлено органу доходів і зборів наступні відомості про товар. Графа 31 ЕМД «ручний електроінструмент :клеїльний пістолет …» із зазначенням інформації щодо: моделі, артикулу товару, його кількість, опис. Також вказано торгівельну марку Robert Bosch Power Tools GmbH. Торгівельна марка Dremel. Країна виробництва - TW. Графа 33 ЕМД «код товару» , графа 47 ЕМД «ставка мита» - 2%, ставка ПДВ -20%.

При визначенні коду товару УКТ ЗЕД, ОСОБА_2, в тому числі, використовував Декларацію про відповідність технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання в редакції від 20 червня 2012 року за № 631 та Декларацію про відповідність технічному регламенту безпеки машин від 30 січня 2013 року за № 62.

Дані протоколи містять посилання на Акт Державної фіскальної служби України за №н2/18/28-10-14-09/НОМЕР_2 від 05 січня 2018 року, як на підставу виявлення порушення митних правил, яким встановлено порушення ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД» підпункту «г» Закону України «Про митний тариф України», п. 5 ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, щодо невірної класифікації товарів (замість підкатегорії (ставка ввізного мита 10%), застосовано товарну підкатегорію (ставка ввізного мита 2%)), що призвело до заниження податкового зобов'язання з ввізного мита.

14 червня 2018 року в.о. заступника начальника Київської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_7 за результатами розгляду матеріалів справ про порушення митних правил з номерами №0256/12500/18, №0257/12500/18, №0258/12500/18, №0259/12500/18, №0260/12500/18 ухвалив оскаржувані постанови, якими ОСОБА_2 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Не погодившись з даними постановами позивач подав скарги до ДФС України, за наслідком розгляду яких 04 липня 2018 року винесено постанови, якими постанови Київської митниці ДФС від 14 червня 2018 року залишено без змін, а скарги ОСОБА_2 без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з вказаними постановами відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно пункту 3 статті 345 Митного кодексу України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1)правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2)обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3)правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5)законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД (ст. 69 МК України).

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Стаття 485 МК України, передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі до 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органів доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Отже, зазначеною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретна мета, як обов'язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір. Мета - це уявлення особи про суспільно небезпечний наслідок своїх протиправних дій та про ту шкоду, що як усвідомлює винний, настане для охоронюваних законом відносин і яка є для нього бажаною. Мета дає змогу визначити заради чого, до якого результату спрямована суспільно небезпечна діяльність особи і вона може бути тільки у правопорушеннях, що вчиняються з прямим умислом, оскільки вона є свідченням бажання певного наслідку.

Зі змісту протоколів про порушення митних правил від 19.03.2018 року № 0265/12500/18, №0257/12500/18, №0258/12500/18, № 0259/125000/18, №0260/12500/18 вбачається, що в них не зазначено про здійснення позивачем декларування імпортованих за згаданими вище митними деклараціями товарів на підставі недостовірних відомостей, недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання всієї наявної інформації, необхідної для визначення коду класифікації за УКТ ЗЕД. Відсутні такі обставини й у мотивувальних частинах оскаржуваних позивачем постанов у справах про порушення митних правил, у той час як зі змісту останніх вбачається, що позивач посилається на те, що не мав наміру ухилятися від сплати митних платежів.

Визначення коду УКТ ЗЕД здійснюється у відповідності до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), викладеної в додатку до Закону України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України».

Відповідно до «Основних правил інтерпретації УКТЗЕД», наведених в Законі, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

- правило 1: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп;

- правило 6: для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Водночас правило 3 «Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД» передбачає наступне:

- у разі, коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються;

Отже визначення коду УКТЗЕД товару має здійснюватися у відповідності до назви товару, його опису та роз'яснень, що містяться у Додатку до Закону України від 19.09.2013 року №584-VII «Про Митний тариф України» - «Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД).

Відповідно до наказу ДФС України від 09 червня 2015 року за № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньо-економічної діяльності» класифікація товару за УКТ ЗЕД 8467 здійснюється щодо інструментів ручних пневматичних, гідравлічних або з вмонтованим електричним або неелектричним двигуном. До цієї товарної позиції включаються інструменти, що мають у своєму складі вмонтований електродвигун, двигун, який працює від стиснутого повітря (або поршень, що працює від стиснутого повітря), двигун внутрішнього згоряння або будь-який інший двигун (наприклад, невеликі гідравлічні турбіни); двигун, що працює від стиснутого повітря, зазвичай приводиться в дію від зовнішнього джерела стиснутого повітря, а у разі застосування двигуна внутрішнього згоряння акумуляторні батареї системи запалювання зазвичай розташовані окремо. У пневматичному інструменті дія стиснутого повітря іноді доповнюється гідравлічними підключеннями.

Такі інструменти включаються до цієї товарної позиції лише, якщо під час роботи їх потрібно утримувати рукою (ручний інструмент). Вираз «інструмент, утримуваний рукою під час роботи» означає, що цей інструмент розрахований на втримання в руці під час користування ним, а також більш важкий інструмент (наприклад, трамбівка для ущільнення ґрунту), що є переносним, тобто може бути піднятий і перенесений на руках людиною, яка користується ним, особливо в процесі виконання роботи, і який розрахований також на керування і спрямування руху від руки. З метою усунення втоми через вплив їхньої повної ваги під час роботи такі інструменти можуть застосовуватися з допоміжними опорними пристроями (наприклад, триногами, домкратними стійками, підвісним підіймальним талем).

Застосування товарної позиції 8516, згідно вказаних пояснень до УКТ ЗЕД, можливе щодо електричних водонагрівачів акомулювальних або без інерційних та електричних нагрівачів занурених; приладів електричних для обігрівання приміщень, ґрунту; електронагрівальних апаратів перукарських (наприклад, сушарки для волосся, бігуді, щипці для гарячої завивки) або сушарок для рук; прасок електричних; інших побутових електронагрівальних приладів; елементів опору нагрівальних, крім включених до товарної позиції 8545.

З декларацій про відповідність, виданих ДП «Укрметртестстандарт» Товариству з обмеженою відповідальністю «Роберт Бош Лтд» вбачається, що ручні електроінструменти, зокрема, клейові пістолети відповідають кодам УКТ ЗЕД 8467, 8205 (а.с. 149-150).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у позивача був відсутній умисел на зміну коду УКТ ЗЕД з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та/або на підставі документів, які є недостовірними та/або містили недостовірну інформацію.

До того ж слід зазначити, що ввезення товару здійснювалось ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД» та, відповідно, його декларування митному органу здійснювалось неодноразово, протягом тривалого періоду, що вбачається з Акту перевірки, та жодного разу у Київської митниці, як органу доходів та зборів, на який покладено обов'язок контролю правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (ч. 2 ст. 69 МК України), не було зауважень щодо правильності визначення коду УКТ ЗЕД.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах зазначав що для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

В даному випадку відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого положеннями ст.73 КАС України покладено обов'язок доказування правомірності прийнятих ним рішень, не надано до суду доказів того, що позивач заявив неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньо-економічного договору, ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, надала неправдиві дані, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості з метою звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Неправильне ж визначення коду УКТЗЕД декларантом без наявності умислу та спеціальної мети не є окремим видом порушення митних правил та само по собі не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, якщо інші відомості, необхідні для його визначення, є достовірними та зазначені декларантом в ЕМД.

Згідно ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Водночас, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев