Справа № 826/2963/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 березня 2019 року № 826/2963/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (надалі - ДПІ у Печерському районі, позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (надалі - відповідач) про скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає постанову про накладення штрафу протиправною та такою, що винесена з порушенням чинного законодавства, оскільки згідно з внесеними змінами до Податкового кодексу України, ДПІ має лише сервісну функцію, передбачену 193. Таким чином, вказує позивач, з 01.01.2017 державні податкові інспекції м. Києва позбавлені повноважень щодо списання безнадійного податкового боргу, оскільки дана функція належить до повноважень ГУ ДФС у м. Києві. Крім того, позивач посилається на неможливість виконання судового рішення №826/27323/15 з огляду на те, що з 26.10.2016 року ТОВ "Завод сталевої дробі" перебуває на обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області та інтегровані картки платника податків, в яких рахується борг та в яких необхідно провести списання, знаходяться в ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2018р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 27.11.2018 року вирішено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 22.01.2019 року та зобов'язано відповідача надати суду копії виконавчого провадження №53728162.

Водночас, 22 січня 2019 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання щодо розгляду справи за його відсутності та у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві повторно витребувано належним чином засвідчені копії усіх документів що містяться у матеріалах виконавчого провадження №53728162.

В подальшому, 05 лютого 2019 року на адресу суду надійшли матеріали виконавчого провадження №53728162.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, судом ухвалено продовжувати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2017 року зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві списати суму безнадійного податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод сталевої дробі» по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 2236481,75 грн. (два мільйони двісті тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят одна гривня 75 коп.).

Окружним адміністративним судом м. Києва 29.03.2017 видано виконавчий лист по справі №826/27323/15 про зобов'язання Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві списати суму безнадійного податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод сталевої дробі» по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 2236481,75 грн. (два мільйони двісті тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят одна гривня 75 коп.).

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 07.04.2017 відкрито виконавче провадження № 53728162 з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2017 №826/27323/15 та надано боржнику десятиденний строк для виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у м. Києві повідомлено державного виконавця листами від 28.04.2017 № 4737/9/26-15-17-07-31 та від 12.10.2017 №16348/9/26-15-17-04-20 про неможливість виконання даного рішення суду, оскільки з 26.10.2016 року ТОВ "Завод сталевої дробі" перебуває на обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області.

У зв'язку з невиконанням рішення суду, на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" постановою державного виконавця від 04.12.2017 у ВП №53728162 накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Позивач зазначає, що враховуючи зміни до Податкового кодексу України щодо функцій та прав контролюючих органів та щодо державних податкових інспекцій зазначену вище постанову від 04.12.2017 №53728162 про накладення штрафу ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві направлено до Головного управління ДФС у місті Києві, про що повідомлено державного виконавця листом від 19.12.2017 №2018/9/26-55-10.

12 лютого 2018 року на адресу ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві надійшла постанова державного виконавця від 06.02.2018 ВП №53728162 про накладення штрафу у розмірі 10 200, 00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Додатково позивач зазначає, що листами від 20.12.2017 №7505/8/26-55-10, від 09.02.2018 №647/8/26-55-10 ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві зверталось до Головного управління ДФС у місті Києві з проханням звернутись до кружного адміністративного суду міста Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження по справі №826/27323/15 з ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві на ДПІ у Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 26 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною 6 статті 26 цього Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлений статтею 63 Закону № 1404-VІІІ.

Згідно з частиною 1 статті 63 Закону № 1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ).

З аналізу викладеного вбачається, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Судом встановлено, що 07.04.2017 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження 53728162 з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2017 №826/27323/15 та надано боржнику десятиденний строк для виконання судового рішення.

Отже, підставою для винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу є невиконання боржником рішення у строк, встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, за умови обізнаності боржника про таку постанову та про строк в який він може добровільно її виконати.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на неможливість виконання рішення суду, оскільки статтею згідно з внесеними змінами до Податкового кодексу України, ДПІ має лише сервісну функцію, передбачену 193, , з огляду на наступне.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві є територіальним органом ДФС України. При цьому, пунктом 7 положення про Державну фіскальну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 визначено, що ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Підпунктами 6, 7 8 пункту 5 вказаного положення визначено, що ДФС України організовує свою роботу і роботу територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління; надає територіальним органам ДФС методичну і практичну допомогу в організації роботи, проводить перевірку стану такої роботи; координує та контролює діяльність своїх територіальних органів та організовує їх взаємодію з державними органами та органами місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, причини невиконання постанови суду від 20.10.2016 у справі № 826/27323/15, на які посилається податковий орган мають вирішуватися органами ДФС України між собою, і не можуть вважатися поважними в контексті положень статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" та слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Більше того, суд зазначає, що як вбачається з даних комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)" ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником (ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області).

За таких обставин негативні наслідки тривалого невиконання судового рішення має нести саме позивач.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає за доцільне у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 72-77, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Позивач - Державна податкова інспекція у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві (, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова,4)

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (, місцезнаходження:03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32).

Суддя Н.М. Клименчук