Справа № 296/12230/18
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП молодшого лейтенанта ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 318733 від 07.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.17-20).

В обгрунтування вимог позивач пояснив, що 07.12.2018 року інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. У постанові зазначено, що позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч, перетнувши лінію розмітки 1.3, чим порушив вимоги аб.3 п.34 Правил дорожнього руху України. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, прийнятою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та просить скасувати. Зокрема, у постанові не вказано докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не вказано відхилення інших доказів.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у судове засідання (а.с.9-10).

16.01.2019 року позивачем до суду подано заяву з проханням розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, замінити неналежного відповідача на належного Департамент патрульної поліції України (а.с.16).

Ухвалою суду від 18.02.2019 року постановлено перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, замінено відповідача на належного - Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України (а.с.21).

06.03.2019 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.с.26).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.25). Відзив на позов до суду не подав.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Встановлено, що 07.12.2018 року ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №318783, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З постанови вбачається, що 07.12.2018 року біля 19 год. 05 хв. у м.Житомир, позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на пр.Незалежності, 93 здійснив поворот ліворуч, перетнувши горизонтальної лінію розмітки 1.3, чим порушив вимоги аб.3 п.34 Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Вимогами п. 34.1 Правил дорожнього руху визначено, лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.1, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині. Жовтий колір мають лінії 1.4, 1.10.1, 1.10.2, 1.17, а також 1.2, якщо нею позначаються межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. Червоно-білий колір мають лінії 1.14.3, 1.14.4,1.14.5, 1.15. Оранжевий колір мають лінії тимчасової розмітки.

Горизонтальна розмітка має таке значення:

1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Позивач посилається на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, оскільки він Правил дорожнього руху не порушував, а тому оскаржувана постанова є протиправною, незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

У своїх письмових поясненнях від 07.12.2018 року, долучених до постанови, позивач пояснив, що на перехресті пр.Незалежності і пров. Товарно-транспортного лінія розмітки 1.3 білого кольору не проглядається, про що він зазначав інспектору. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху, як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки; та аб.3 п.1.1 Міжнародного стандарту ГОСТ 23457-86 Технічні засоби організації дорожнього руху, правила застосування, який є чинним в Україні. На ділянках доріг, де дорожня розмітка, що визначає режим руху, важко помітна (сніг, бруд і т.п.) або не може бути відновлена, повинні бути встановлені відповідні за значенням дорожні знаки.

На підтвердження своїх тверджень про те, що розмітка не проглядається та на перехресті пр.Незалежності і пров.Товано-транспортного вищевказані знаки відсутні в обох напрямках руху, позивач надав суду диск з фото №4.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, частини 1, 2, 3 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно ч.3 ст.46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є субєкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п.7 ст.4 КАС України субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти

безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Так, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються позивачем, не надано суду належних доказів правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відзив на позов не надіслано. В оскаржуваній постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого прийнято рішення про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення, відсутні пояснення свідків.

За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, судом встановлено, що доводи позивача відповідачем не спростовані.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд скасовує постанову, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 19, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором поліцейського роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП молодшого лейтенанта ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №318783 від 07.12.2018, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП та закрити справу.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядок, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147- VIIІ) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Cуддя О. С. Рожкова