Справа № 320/6036/17(2-ар-320/7/18)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2019 року м. Дніпросправа № 320/6036/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.11.2018 р. (суддя Калугіна І.О., м. Мелітополь)

у справі № 320/6036/17

за заявою ОСОБА_1

про роз'яснення рішення суду, -

встановив:

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року позов задоволено в повному обсязі, а саме:

- визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Державного підприємства "Украерорух" про розмір грошового забезпечення від 18 січня 2017 року № 2.2.1-39-37;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2016 року у зв'язку із збільшенням розміру посадового окладу військовослужбовця на підставі довідки Державного підприємства "Украерорух" про розмір грошового забезпечення від 18 січня 2017 року № 2.2.1-39-37.

08 жовтня 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява про роз'яснення рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року.

Заява мотивована тим, що задовольняючи позовні вимоги відповідача було зобов'язано здійснити йому перерахунок пенсії та зазначено дату початку здійснення такого перерахунку, та виплати пенсії у перерахованому розмірі, тобто з 01 липня 2016 року, при цьому не зазначено кінцеву дату. Виконуючи рішення суду відповідач з невідомих причин та за відсутності підстав, передбачених законом, обмежився датою виплати до 01 січня 2018 року. Однак, вважає, що рішення суду слід розуміти так, що зобов'язання про перерахунок та виплату пенсії у перерахованому розмірі не має граничного строку виконання та підлягає виплаті з часу виникнення права на перерахунок пенсії і у подальшому без обмеження строком, при цьому подальші перерахунки пенсії не впливають на виплату перехованої на виконання рішення суду пенсії, крім випадку, коли розмір нової перерахованої пенсії вищий, аніж розмір пенсії, перерахованої на виконання рішення суду, тому і звернувся до суду із вказаною заявою.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.11.2018 р. заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду задоволено частково.

Роз'яснено рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року, зобов'язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2016 року у зв'язку із збільшенням розміру посадового окладу військовослужбовця на підставі довідки Державного підприємства "Украерорух" про розмір грошового забезпечення від 18 січня 2017 року № 2.2.1-39-37 без обмеження будь-яким кінцевим терміном або строком.

В іншій частині заяви відмовлено повністю.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, скаржник оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення норм процесуального права. Зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції фактично змінив рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 29.01.2018 р. у справі №320/6036/17. Цим рішенням було зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії. Строк виплати не був предметом судового розгляду та не був встановлений в судовому рішенні.

Отже, роз'яснення суду шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження будь-яким кінцевим строком є зміною по суті рішення суду, а не його роз'ясненням.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги та не надано належної оцінки тому факту, що 24.02.2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою визначені нові складові для перерахунку пенсії та нові умови виплати пенсії.

Таким чином, з 24.02.2018 р. змінилося чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини і яке підлягає обов'язковому застосуванню.

Отже, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд позбавив права пенсіонера на всі подальші перерахунки пенсії у зв'язку зі зміною чинного законодавства.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1

Відзив на апеляційну скаргу скаржника на адресу суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Ухвалою суду від 30.11.2018 р. задоволено частково заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення, оскільки:

- щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу;

- виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в постановах від 11 квітня 2018 року у справі №820/5621/15 та від 24 квітня 2018 року у справі №167/592/17. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 липня 2016 року у зв'язку із збільшенням розміру посадового окладу військовослужбовця на підставі довідки Державного підприємства "Украерорух" про розмір грошового забезпечення від 18 січня 2017 року №2.2.1-39-37.

В іншій частині заяви про роз'яснення рішення суд відмовив, оскільки позивач просить роз'яснити рішення суду у спосіб, який передбачає зміну змісту та суті прийнятого рішення, а також вирішення питань, що не були предметом судового розгляду під час розгляду справи, зокрема питань щодо виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Колегія суддів частково погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, проте, зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналіз цієї норми вказує, що судове рішення може бути роз'яснено, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Щодо доводів позивача стосовно кінцевого строку здійснення перерахунку колегія суддів зазначає наступне.

Період виплати пенсії, як щомісячного платежу, який призначається довічно, не може бути обмежено певним періодом.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При розв'язанні спірних правовідносин судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційній Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність), Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Отже, період виплати пенсії позивача з урахуванням здійсненого перерахунку за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року обмежений подальшими змінами в законодавстві.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.05.2018 року у справі №820/680/16, який, зокрема зазначив, що "рішення суду набирає чинності і діє до фактичної зміни обставин чи зміни правового регулювання питання його виконання".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, розмір пенсії може бути змінений, якщо змінюються правові підстави його визначення. При цьому рішенням суду не може бути зафіксований розмір пенсійних виплат у тому випадку, коли змінюються положення нормативно-правових актів, що були застосовані судом під час вирішення спору.

Крім того, слід зазначити, що визначення відповідачем нового розміру пенсії, у випадку незгоди з цим позивача, може бути новою підставою для звернення до суду, оскільки такі дії не охоплювалися рішенням суду, про роз'яснення якого просить позивач.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання і є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заяви позивача, а саме слід роз'яснити, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року у справі № 320/6036/17 зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у зв'язку із збільшенням розміру посадового окладу військовослужбовця на підставі довідки Державного підприємства "Украерорух" про розмір грошового забезпечення від 18 січня 2017 року № 2.2.1-39-37 з 01 липня 2016 року до фактичної зміни обставин чи зміни нормативно-правових актів, що були застосовані судом під час вирішення спору. В іншій частині заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.11.2018 р. у справі № 320/6036/17 скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року у справі №320/6036/17 задовольнити частково.

Роз'яснити, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року у справі № 320/6036/17 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв'язку із збільшенням розміру посадового окладу військовослужбовця на підставі довідки Державного підприємства "Украерорух" про розмір грошового забезпечення від 18 січня 2017 року № 2.2.1-39-37 з 01 липня 2016 року до фактичної зміни обставин чи зміни нормативно-правових актів, що були застосовані судом під час вирішення спору.

В іншій частині заяви відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя В.Є. Чередниченко

Суддя А.В. Суховаров