Справа № 642/238/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 р.Справа № 642/238/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шрамко Л.Л., м. Харків, по справі № 642/238/19

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 треті особи Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції , Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

14 січня 2019 року ОСОБА_2 (далі по тексту ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 (далі по тексту - інспектор БПП в м. Кременчуці ОСОБА_1, відповідач), за участю третіх осіб батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту БПП в м. Кременчуці), Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту УПП в Полтавській області), в якому просив суд скасувати постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 311537 від 02.01.2019; справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закрити.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2019 по справі № 642/238/19 адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову інспектора роти 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.2ст.122, ч.6 ст.121, ч.1ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн., а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 - закрито.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2019 по справі № 642/238/19 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволення позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що 02.01.2019 ним було ухвалено постанову серії НК № 311537 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що водій ОСОБА_2 цього дня, близько 13 год. 00 хв., на автомобільній дорозі Полтава-Олександрія, М-22, 96 км. керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1, в якого поза населеним пунктом при зміні напрямку руху не були ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України (далі по тексту ПДР); державний номерний знак був закритий іншим предметом (захисна сітка), чим порушив п.п. 2.9 «в», 30.2 ПДР України, а також не предявив для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР України. Зазначив, що відповідно до ст. 36 КУпАП стягнення було накладено в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч.1 ст.126 КУпАП), оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, матеріал оформлено відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395. Відповідач вважає, що не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути справу на місці та винести постанову серії НК №311537 від 02.01.2019 та накласти стягнення у вигляді штрафу. Вказує, що на місці розгляду справи водій не усвідомлював обовязку водія виконувати вимогу пп. «а» п.2.4 ПДР щодо надання поліцейському посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, відмовився від долучення до постанови письмових пояснень свідка, який знаходився в його автомобілі, в телефонному режимі користувався юридичною допомогою. Зазначив, що події наведених вище правопорушень зафіксовані на нагрудну камері поліцейського, а також підтверджені поясненнями інспектора роти № 1 БПП в м. Кременчук ОСОБА_4 (керування позивачем транспортним засобом поза населеним пунктом без ввімкненого світла фар), свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (відмова надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу).

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 02.01.2019 інспектором роти 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 винесена постанова серії НК №311537 від 02.01.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2 02.01.2019 близько 13 год. 00 хв., на автомобільній дорозі Полтава-Олександрія, М-22, 96 км. керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1, у якого поза населеним пунктом при зміні напрямку руху не були ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України; державний номерний знак був закритий іншим предметом (захисна сітка), чим порушив п. 2.9 «в», п.30.2 ПДР України; водій не предявив для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР України.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом про її оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 121 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як встановлено пп. «а» п.2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

У свою чергу, відповідно до п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

На підтвердження вчинення позивачем порушень ПДР відповідачем надано до матеріалів справи копію відеозапису, з якого вбачається, що позивач на вимогу інспектора не предявив посвідчення водія та реєстраційних документів на автомобіль, а також те, що на задньому номерному знаці автомобіля присутня захисна сітка.

Зазначеним відеозаписом зафіксовано, що позивач відмовлявся предявити інспектору посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль з посиланням на те, що така вимога є незаконною, з огляду на відсутність фактичних підстав для зупинки автомобіля.

Разом з тим, підпунктом «а» п.2.4 ПДР на водія покладено обовязок зупинитися та предявити документи, передбачені п.2.1 ПДР, на вимогу поліцейського незалежно від того, чи вважає він таку зупинку законною.

Факт відмови від предявлення документів підтверджено також наданими до матеріалів справи копіями пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які, як вбачається з відеозапису, були присутні на місці події.

Так, згідно з поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 водій на автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1, на вимогу поліцейського не предявив для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль.

Колегія суддів відмічає, що суд першої інстанції, констатувавши ненадання відповідачем доказів вчинення правопорушень позивачем, не врахував приписів ч.4 ст.9 КАС України, відповідно до яких суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи пояснень БПП в м. Кременчук, що надійшли до суду першої інстанції електронною поштою 24.01.2019, у поясненнях третя особа посилається на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, у додатках до цих пояснень зазначено диск.

Разом з тим, судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності вказаного доказу, незважаючи на те, що про його існування свідчить зміст вказаних пояснень, правом витребування вказаного доказу суд не скористався, що призвело до ухвалення рішення з викладенням висновків, які невідповідають дійсним обставинам справи.

Колегія суддів вважає необґрунтованим судження суду першої інстанції про порушення відповідачами встановленої КУпАП процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, в частині її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Так, згідно зі ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як, зокрема, про правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

У відповідності до ч.2 ст.258 КУпАП (в редакції, чинній з 08.08.2015 р. згідно із Законом України від 14.07.2015 р. № 596-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху») протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст.258 КУпАП).

Згідно з ч.1 п.1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395) справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.2 п.1 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Висновок про порушення відповідачами процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення зроблений судом першої інстанції без урахування вищезазначених змін до КУпАП, та приписів Інструкції № 1395, що набрали чинності після прийняття рішення Конституційним Судом України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, на яке помилково послався суд першої інстанції.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що факт порушення позивачем вимог пп. «а» п.2.4 ПДР підтверджено відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та поясненнями свідків, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова інспектора БПП в м. Кременчуці ОСОБА_1 серії НК № 311537 від 02.01.2019 в частині накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є законною та скасуванню не підлягає.

Разом з тим, надаючи оцінку оскаржуваній постанові в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими (абз. 3 п.30.2 ПДР).

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до абз. 2 п.9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегія суддів відмічає, що наданим відповідачем відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано руху автомобіля позивача з вимкненими денними ходовими вогнями або ближнім світлом фар, відеозапис розпочато вже після зупинки позивача працівниками поліції.

На підтвердження вчинення позивачем порушення п.9.8 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи копії пояснень інспектора БПП в м. Кременчук ОСОБА_7, відповідно до яких водій на авто VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1, рухався поза населеним пунктом, не ввімкнувши ближнього світла фар чи денних ходових вогнів, після чого був зупинений інспектором Іськовим В.М.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та зі змісту апеляційної скарги, інспектор Роговий Р.Г. ніс службу 02.01.2019 в одному патрульному екіпажі з інспектором Іськовим В.М., тобто, з особою, рішення якої оскаржується та яка є відповідачем у даній справі.

У звязку з чим у розумінні ст.251 КУпАП зазначені пояснення інспектора Рогового Р.Г. не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки ці пояснення складені заінтересованою особою.

Запису з відеореєстратора патрульного автомобіля відповідачем або третіми особами не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів зауважує, що відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано наявність захисної сітки на задньому номерному знаці автомобіля позивача.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів того, що вказана захисна сітка не давала змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Як зазначалось вище, автомобіль позивача під час руху не було зафіксовано відеозаписом, при цьому, під час зупинки автомобіля на відеозаписі є можливість визначити символи номерного знаку - 833-54 ХА.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що порушення позивачем пп. «в» п.2.9, п.9.8 ПДР, відповідальність за які передбачена частиною 6 ст.121, частиною 2 статті 122 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи субєктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення пп. «в» п.2.9, п.9.8 ПДР.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем порушення пп. «в» п.2.9, п.9.8 ПДР, колегія суддів дійшла висновку, що постанова серії НК № 311537 від 02.01.2019 є неправомірною та підлягає скасуванню в частині визнання ОСОБА_2 винним у цих порушеннях, відповідальність за які передбачена ч.6 ст.12, ч.2 ст.1221 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення у цій частині підлягає закриттю.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що адміністративне стягнення оскаржуваною постановою накладено на позивача із застосуванням ст.36 КУпАП, якою передбачено, що у разі вчинення особою кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тобто, адміністративний штраф у розмірі 425 грн. (25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) охоплює собою покарання як за порушення п.2.9 ПДР (ч.6 ст.121 КУпАП) та п.9.8 ПДР (ч.2 ст.122 КУпАП), вчинення яких ОСОБА_2 не доведено відповідачем, так і за порушення пп. «а» п.2.4 ПДР (ч.1 ст.126 КУпАП), вчинення якого підтверджено матеріалами справи.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова серії НК № 311537 від 02.01.2019 не може бути скасована в частині накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З огляду на наведене, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2019 по справі № 642/238/19 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2019 року по справі № 642/238/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 311537 від 02.01.2019 скасувати в частині визнання ОСОБА_8 винним у порушенні пп. "в" п.2.9 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП, та п.9.8 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 у цій частині закрити.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_9
Судді ОСОБА_10 ОСОБА_11