Справа № 1540/3292/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 березня 2019 року

Київ

справа №1540/3292/18

провадження №К/9901/6756/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС, треті особи: Митний пост «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

З ухвалених у цій справі судових рішень убачається, що позивач, звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов'язки начальника Одеської митниці ДФС № 423-о від 30 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з 01 червня 2018 року з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС;

поновити на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС;

зобов'язати Одеську митницю ДФС нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 червня 2018 року по день поновлення на посаді.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Дисциплінарна комісія під час проведення службового розслідування неповно та не всебічно з'ясувала усі обставини справи, у зв'язку з чим дійшла помилкових висновків про невиконання, неналежне та несумлінне виконання позивачем своїх службових обов'язків, неналежну організацію контролю за виконанням законодавчих та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, актів ДФС; прийняття неправомірних рішень, вчинення неправомірних дій або бездіяльності, у тому числі в особистих корисливих цілях або на користь третіх осіб. Крім того, оскаржуваний наказ від 30 травня 2018 року № 423-о є протиправним, оскільки виданий з порушенням вимог Закону України «Про державну службу», зокрема, гарантій прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення, за відсутності пояснень державного службовця, без повного та всебічного дослідження обставин справи, за відсутності факту порушення Присяги державного службовця та посадової інструкції. Відповідно до вимог частини п'ятої статті 66 Закону України «Про державну службу» звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону. Водночас, позивачем не було вчинено жодних порушень посадової інструкції та дій, що підпадають під будь-який із пунктів визначених частині п'ятій статті 66 Закону України «Про державну службу». Вказував,що усі дії, пов'язані з проведенням митного огляду вантажів, були доведені та узгоджені з керівництвом відділу митного оформлення та митного поста. При цьому, будь-які зауваження з боку керівництва були відсутні, про що свідчать письмові пояснення керівника відділу митного оформлення №3. Позивач також наголошував, що робота дисциплінарної комісії під час здійснення дисциплінарного провадження проводилась саме з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку. Разом з тим, висновок Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС від 18 травня 2018 року не відповідає вимогам Закону України «Про державну службу» в частині щодо встановлення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, як і не визначено їх в оскаржуваному наказі про звільнення, який фактично дублює подання комісії. Окрім того, формулювання встановленого дисциплінарного проступку, як в наказі так і у висновку є невизначеними, що є порушенням принципу обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року, позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу.

11 березня 2019 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України. Посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв'язку з поновленням на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Одеської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 1540/3292/18 за позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС, треті особи: Митний пост «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич