Справа № 440/4748/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 р.Справа № 440/4748/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року (суддя І інстанції: Є.Б. Супрун), повний текст складено 14.01.19 року по справі № 440/4748/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2018 року, Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» (далі - позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №57936890 в частині скасування виконавчого збору в сумі 3 097,74 грн, та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.12.2018 року №57936890 в частині стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 3 097,74 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року у справі №440/4748/18 відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач посилається на неврахування судом першої інстанції фактичних обставин справи, та норм матеріального права,зокрема, Закон України «Про виконавче провадження», що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, доводи суду першої інстанції, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На примусовому виконання у відповідача знаходиться виконавче провадження ВП№57936890 про примусове виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.12.2018 року в справі №760/29108/17 про стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць у розмірі 30 977,46 грн.

19.12.2018 року відповідачем прийнята постанова про відкриття, якою був стягнутий виконавчий збір у розмірі 3 097,74 грн.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову, дивлячись на те, що фактичне виконання позивачем виконавчого провадження ВП №57936890 відбулось в день прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, а не до її прийняття.

Таким чином, судом першої інстанції зроблений висновок про те, що у відповідача відсутні підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, та прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

На підставі ч.1, ч.2, ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов'язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем у п.3 постанови від 19.12.2018 року про відкриття провадження у виконавчому провадженні ВП№57936890 стягнено з боржника виконавчий збір у розмірі 3 097,74 грн.

Позивач вказує на добровільне виконання ним судового рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.12.2018 року в справі №760/29108/17 про стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць у розмірі 30 977,46 грн, як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57936890 в частині стягнення виконавчого збору, та задоволення заяви про закінчення виконавчого провадження ВП№57936890 за заявою від 22.12.2018 року позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Закон України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час прийняття оскаржуваної постанови, в статті 27 передбачав єдиний порядок прийняття постанови про відкриття та стягнення виконавчого збору, який був дотриманий відповідачем.

Так, в матеріалах справи міститься заява стягувача про примусове виконання судового рішення (аркуш справи 46-47), копії його паспорта (аркуш справи 48-52), копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (аркуш справи 53), копія довідки ПАТ «Приватбанк» про рахунок у банку стягувача, копія виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 28.11.2018 року у справі №760/29108/17 (аркуші справи 55-56), копія супровідного листа про направлення позивачу копії постанови про відкриття від 19.12.2018 року (аркуш справи 57), копія постанови про відкриття від 19.12.2018 року (аркуш справи 58-59), копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (аркуш справи 60), копія заяви про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2018 року з додатковим платіжним дорученням (аркуші справи 61-63).

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що на час прийняття оскаржуваної постанови в частині стягнення виконавчого збору підстави для її неприйняття були відсутні.

З приводу посилань апеляційної скарги на недотримання судом першої інстанції практики, встановленої Верховним Судом щодо можливості стягнення виконавчого збору лише за умови примусовості виконання судового рішення, то колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції про те, що це правові висновки зроблені під час застосування норм Закону України «Про виконавче провадження», які існували до дати прийняття оскаржуваної постанови.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариство "Полтаваобленерго" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року по справі № 440/4748/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.О. Донець
Судді(підпис) (підпис) М.І. Гуцал А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 20.03.2019 року