Справа № 160/673/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2019 року Справа № 160/673/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання Музиці Я.І.
за участю:
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ЛОГОС" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,
23.01.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ЛОГОС" звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 4586-п від 10 серпня 2018 року Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю фірма ЛОГОС.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.08.2018 року посадові особи Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прибули до позивача та надали наказ №4586-п від 10.08.2018 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ЛОГОС" за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2017, а також направлення на проведення перевірки від 14.08.2018 року №9917 для ознайомлення. Позивач вважає, що наказ про призначення перевірки прийнято за відсутності підстав та умов, оскільки у наказі неможливо ідентифікувати передбачену Податковим кодексом України підставу для призначення перевірки, а у якості підстав для проведення перевірки контролюючим органом у Наказі визначено пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ зі змінами та доповненнями, у Направленні серед перелічених норм ПК України, як підстава зазначено також сам Наказ від .0.08.2018 №4586-п. На думку позивача, за відсутності у наказі чіткої інформації від контролюючого органу про причини які стали фактичною передумовою для прийняття рішення про призначення перевірки згідно з вимогами ст. 78 ПК України вказує на прийняття наказу з порушенням визначеної ПК України процедури призначення, а тому існують усі передумови для скасування такого наказу та визнання дій контролюючого органу по проведенню перевірки протиправними.
24.01.2019 року ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В. у справі №160/673/19 було відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 21 лютого 2019 об 11:30 год.
Відповідно до довідки помічника судді Сидоренко Д.В. Летучої Г.І. від 29.01.2019 у звязку з перебуванням судді на лікарняному, адміністративну справу №160/673/19, призначену до розгляду в судовому засіданні на 21.02.2019 об 11:30 год. було знято з розгляду та на підставі п.9 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України передано до відділу з організаційного забезпечення суду для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.
04.02.2019 року розпорядженням в.о. керівника Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 135 д було призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/673/19 та передано на розгляд судді Захарчук-Борисенко Н.В.
07.02.2019 року ухвалою судді Захарчук Борисенко Н.В. було прийнято адміністративну справу №160/673/19 до свого провадження та призначено до розгляду у підготовче провадження.
15.02.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що спірний наказ було винесено з підстав, передбачених законом, а тому просив суд відмовити в задоволенні позову. В якості підтвердження своїх доводів відповідачем до матеріалів справи були надані запити контролюючого органу про надання інформації та відповіді на них позивача про ненадання документів та пояснень.
28.02.2019 року від позивача до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив, в якій останній зауважив, що, дійсно, всі запити відповідача про надання інформації та спірний наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки містять посилання на пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. При цьому, в запитах на думку позивача не вказуються відповідні декларації позивача, в яких виявлено недостовірність, а також не зазначено, яку саме недостовірність даних було виявлено відповідачем. За наведених обставин позивач вважає, що запити складено з порушенням вимог п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, тому платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такі запити.
Представник позивача в судовому засідання просив позов задовольнити посилаючись на доводи викладені у адміністративному позові.
Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ЛОГОС» зареєстроване 12.06.1998 та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області. Основний вид економічної діяльності: 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.
Зі змісту вказаного запиту вбачається, що нормативна грошова оцінка вказаних земельних ділянок складає 37 060 192,46 грн. (3,8767 га), 32 280 627,85 грн. (3,5428 га); 62 671 656,23 грн. (6,5558 га), відповідно Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованих відділом у м. Дніпро головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на замовлення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, у 2017 та 2018 роках нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3,8767 га складає 148 241 008,49 грн., площею 3,5428 га - 129 122 719,29 грн.; площею 6,5558 га-250 687 028,51 грн. На думку контролюючого органу, викладене свідчить про заниження розміру орендної плати за землю, задекларованої позивачем у 2017 та 2018 роках. Враховуючи викладене, у відповідності до вимог статей 72, 73 Податкового кодексу України, відповідачем було запропоновано надати позивачу пояснення та їх документальні підтвердження вказаних у податковій декларації з орендної плати за землю даних, а саме, документи, що підтверджують нормативну грошову оцінку землі - витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у 2017 та 2018 роках.
Листом від 17.07.2018 року №150 позивач повідомив про те, 15.07.2015 року рішенням №4/65 Дніпропетровська міська рада затвердила нову нормативну грошову оцінку землі м.Дніпропетровська, введена в дію з 01.01.2016 року, у відповідності до якої змінилась базова вартість 1 кв.м землі, з метою дотримання вимог Податкового кодексу Украпи. ТОВ фірма «ЛОГОС» отримано Витяги із технічної документації про нормативну грошеву оцінку земельної ділянки, в тому числі і площею 3,8767 га, згідно з яким нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає саме 34962417,78 грн., а не 174812088,92 грн., як то нібито зазначено у витягах, сформованих для Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради. Позивач також зазначив, що вважає декларації з орендної плати, подані ТОВ «ЛОГОС» у 2017 та 2018 роках такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та містять коректні дані та на підставах підтвердження позивачем було надано витяги технічної документації про нормативну грошову оцінку землі.
14.08.2018 року відповідачем було складено запит №1 «Про надання пояснень та їх документальних підтвердження» з наступних питань: накази про призначення на посаду керівника та головного бухгалтера на дату надання інформації та за перевіряємий період; накази про звільнення з посади керівника та головного бухгалтера у разі зміни посадових осіб за перевіряємий період; договори (угоди) про використання офісних та складських приміщень; договори (угоди) оренди землі укладені з Дніпровською міською радою; додаткові угоди укладені між ТОВ фірма «ЛОГОС» та Дніпровською міською радою у разі наявності; витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2017 рік.
10.08.2018 року відповідачем на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 Податкового кодексу України було винесено спірний наказ №4586-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ЛОГОС»», в якому зазначено про проведення з 14.08.2018 року перевірки тривалістю 5 робочих днів з метою перевірки повноти сплати орендної плати за землю.
Не погодившись з наказом відповідача від 10.08.2018 року №4586-п, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Згідно наявної в матеріалах справи копії наказу №4586-п від 10.08.2018 року, наказ видано на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 Податкового кодексу України.
Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.
В 2016 році наведена норма передбачала строк для надання пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Отже, обов'язковою умовою призначення перевірки з цієї підстави є сукупність таких обставин:
- виявлено недостовірність даних у податкових деклараціях платника податків або ж його контрагента щодо взаємовідносин з ним;
- у запиті зазначається така недостовірність та період декларування;
- ненадання протягом 15 робочих днів (на запит від 06.01.2016 року протягом 10 робочих днів) з дня, наступного за днем отримання запиту пояснень та їх документальних підтверджень.
Відповідно до положень пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (підпункт 16.1.5); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (підпункт 16.1.7).
Тобто, стаття 16 Податкового кодексу України передбачає обов'язок платника податків надавати документи контролюючому органу лише у випадку надходження належним чином оформленої письмової вимоги у випадках, визначених законодавством.
Порядок оформлення такої письмової вимоги контролюючим органом та підстави для її направлення визначені приписами статті 73 ПК України.
Пункт 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачає, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
У запитах зазначено, що відповідачем виявлено факти, які свідчать про заниження розміру орендної плати за землю, задекларованої позивачем у 2017 та 2018 роках.
У зв'язку з викладеним, відповідач просив надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених у запитах фактів, у тому числі і за переліком зазначеним у запитах.
Отже, у запитах були зазначені такі обов'язкові реквізити, як підстави для надіслання запиту (вказана конкретна норма закону, виявлені недостовірності та інформацію, яка це підтверджує), зазначено конкретні періоди декларування, визначений перелік інформації та документів, що запитуються.
Щодо доводів позивача про відсутність у запиті конкретного факту який свідчить про порушення позивачем вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідача або факту, що свідчив би про недостовірність даних, що містяться у податкових звітностях, поданих платником податків суд вважає, що у запитах відповідача наведені обставини, які на думку податкового органу можуть свідчити про факти порушень і недостовірність даних і саме для підтвердження чи спростування таких припущень (у разі не надання пояснень та їх документального підтвердження) і передбачено право податкового органу призначити перевірку.
Отже, відповідачем була виконана вимога пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України щодо зазначення у запитах підстав для їх надіслання із зазначенням інформації, яка це підтверджує.
З огляду на наведене, позивач зобов'язаний був надати наявну в нього запитувану інформацію та відповідні документальні підтвердження, проте на жодний із запитів затребувана інформація і документи надані не були, що свідчить про невиконання позивачем його обов'язку, передбаченого податковим законодавством.
При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
«Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки, при цьому, якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами. Позови платників податків, спрямовані на оскарження дій контролюючих органів при проведенні перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необгрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе, водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.»
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з вимогами статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином доведено правомірність спірного рішення, оскаржуваний наказ на проведення перевірки прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 241, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_5