Справа № 215/5995/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 березня 2019 року Справа 215/5995/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради ОСОБА_2, з позовними вимогами про:

- визнання протиправною бездіяльності начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2, яка виявилася в непідкорені ч.1 ст.11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, ст.1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», конституційним принципам і не забезпеченні гарантій ст.ст.33, 46, 48 Конституції України та притягнення до адміністративної відповідальності згідно п.1 ч.1 ст.20. ч.1 ст.286 КАС України;

- зобов'язання начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2 протягом 15-ти днів індивідуальним актом вжити заходи для забезпечення позивачу рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму, загальнообов'язкового державного соціального страхування при тимчасовій втраті працездатності, при нещасному випадку та професійному захворюванні згідно скарги від 19.09.2018, чим гарантувати право позивача відповідно до ст.ст.3, 46, 48 Конституції України;

- захист прав позивача на одержання допомоги і забезпечення для позивача рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму відповідно до ст.ст.3, 46, 48 Конституції України шляхом встановлення наявності компетенції (повноважень) начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2 їх визнанням окремим пунктом рішення.

03.01.2019 року ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та притягнення до відповідальності, в частині позовних вимог щодо: визнання протиправною бездіяльності начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2, яка виявилася в непідкорені ч.1 ст.11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, ст.1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», конституційним принципам і не забезпеченні гарантій ст.ст.33, 46, 48 Конституції України; зобов'язання начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2 протягом 15-ти днів індивідуальним актом вжити заходи для забезпечення позивачу рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму, загальнообов'язкового державного соціального страхування при тимчасовій втраті працездатності, при нещасному випадку та професійному захворюванні згідно скарги від 19.09.2018, чим гарантувати право позивача відповідно до ст.ст.3, 46, 48 Конституції України; захист прав позивача на одержання допомоги і забезпечення для позивача рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму відповідно до ст.ст.3, 46, 48 Конституції України шляхом встановлення наявності компетенції (повноважень) начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2 їх визнанням окремим пунктом рішення - передано на розгляд Дніпропетровському окружному адміністративному суду, а в частині позовних вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради ОСОБА_2 - відмовлено у відкритті провадження.

16.01.2019 року вказана справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Дєєву М.В.

18.01.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду дану справу було повернуто до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, як таку, що передана з порушенням порядку передачі.

05.03.2019 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.01.2019 року залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

20.03.2019 року вказана справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та передана на розгляд судді Дєєву М.В.

На підставі положень частини другої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що провадження у справі не відкрито.

Відповідно до пунктів 1, 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Разом з тим, до матеріалів адміністративного позову позивачем не додано документу на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду належним чином завірену копію паспорта громадянина України або іншого документа, що підтверджує адміністративну процесуальну дієздатність позивача.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Однак, всупереч зазначеним вимогам закону, позивачем до позовної заяви не надано всіх додатків для направлення їх відповідачу.

Частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» (чинним на час подання позовної заяви), прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить 1 762 гривні.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (чинним на час подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.).

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі, коли у позовній заяві обєднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується окремо за кожну вимогу немайнового характеру.

Водночас, судовий збір позивачем не сплачено, при цьому, до позовної зави долучено заяву про звільнення від сплати судового збору, в якій позивач посилається на тяжкий матеріальний стан.

Розглянувши вказану заяву про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії ОСОБА_3 практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору». Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

Подаючи до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач на підтвердження свого тяжкого матеріального стану надав довідку №11001 від 18.12.2018 року про отримання ним щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи ОСОБА_3, за період з грудня 2017 по листопад 2018 року всього на суму 360,02 грн.

Жодних інших документів на підтвердження скрутного матеріального становища, позивачем не надано.

Надаючи оцінку наданої позивачем довідки, суд зазначає, що не може прийняти її як доказ скрутного матеріального стану позивача, оскільки з наданих документів не вбачається сума отриманого позивачем сукупного доходу за попередній календарний рік.

Порушуючи питання про запит судом відомостей щодо майнового стану, позивач не зазначає жодної причини, через яку такі відомості та документи не можуть бути подані ним самостійно.

За викладених обставин, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову, у звязку з чим, його клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином, позивачу слід сплатити та надати до суду доказ сплатити судового збору із заявлених ним двох немайнових вимог, у розмірі 1409,60 грн. (704,80 грн. х 2).

Для сплати судового збору за подання адміністративного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду встановлені наступні реквізити: отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989253, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача 4014, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до провадження адміністративну справу №215/5995/18 за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 ради про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Встановити позивачу строк у 5 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків визначених в ухвалі суду.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4