Справа № 120/89/19-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/89/19-а Головуючий у 1-й інстанції: Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

21 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника апелянта, позивача, третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року (повний текст судового рішення складено 15.02.2019 року у м.Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицькою Іриною Володимирівною винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №57712767 від 19.11.2018 року щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. та №57712949 від 19.11.2018 року щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 365,40 грн. На думку позивача зазначені постанови та дії державного виконавця при їх винесенні, є незаконними та такими, що порушують її права.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької Ірини Володимирівни щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 19 листопада 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню №57712767 та 365,40 грн. по виконавчому провадженню № 57712949.

Визнано протиправними та скасовано постанови головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької Ірини Володимирівни про відкриття виконавчого провадження від 19 листопада 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню №57712767 та 365,40 грн. по виконавчому провадженню №57712949.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 1529 (одна тисяча п'ятсот двадцять дев'ять) гривень 94 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норма матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначає, що докази сплати боржником боргу підтверджується довідкою ПАТ "Креді Агріколь Банк" від 26.10.2018р., що було задовго до спливу строку для добровільного виконання, що є прямим доказом того, що рішення не було вчасно виконано, а лише після того, як державним виконавцем вжито заходів, щодо арешту та заборони розпорядженням майном.

Вислухавши сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 13 січня 2016 року державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Скотницькою Л.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/23849/14-ц виданого 18 грудня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на користь ПАТ "Креді Агріколь Банк" заборгованості по кредитному договору.

На виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2015 року державним виконавцем Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ Скотницькою Л.В. 13 січня 2016 року винесені постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 як з поручителя заборгованості за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_3 в сумі 61577,99 дол. США та 7799,69 грн., а також судового збору на суму 3654,00 грн.

Постановами про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк для добровільного виконання до 20 січня 2016 року та зазначено, що в разі невиконання рішення суду в наданий для добровільного виконання строк, його буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

21 січня 2016 року головним державним виконавцем Кравчуком А.О. винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

В період знаходження виконавчого провадження на виконанні, державним виконавцем вживалися заходи примусового характеру щодо арешту майна боржника та заборони розпорядженням майном.

26 жовтня 2018 року між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ОСОБА_3 укладений договір про внесення змін щодо кредитного договору №103/709 від 14 липня 2008 року.

30 жовтня 2018 року ПАТ "Креді Агріколь Банк" направив до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області заяву №10451/4204 від 30 жовтня 2018 року про повернення виконавчого листа стягувачу у зв'язку із повним та добровільним виконанням боржником ОСОБА_3 кредитних зобов'язань.

16 листопада 2018 року головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицькою І.В. винесено постанови про закінчення виконавчого провадження №49779783 та №49779733 з виконання виконавчого листа №127/23849/14-ц.

Постанови про стягнення виконавчого збору за відповідними номерами від 21.01.2016 року виведено в окреме виконавче провадження.

19 листопада 2018 року головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицькою І.В., на підставі виокремлених постанов від 21.01.2016 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню №57712767 та 365,40 грн. по виконавчому провадженню №57712949.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не вчинено в межах виконавчого провадження жодних заходів примусового виконання рішення, а тому підстави для стягнення з позивача виконавчого збору відсутні.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-Х1V(Закону №606), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону №606, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №606 у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону №606 у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404, (Закон №1404) згідно з яким примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404 виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону №1404 передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою статті 27 Закону №1404 визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 152629,07 грн. по виконавчому провадженню №57712767 та 365,40 грн. по виконавчому провадженню №57712949 винесено на підставі виокремлених постанов від 21.01.2016 року, в яких, виконавцем і було обраховано відповідні суми виконавчого збору.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною першою статті 40 Закону №1404 визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що після зміни правового регулювання відповідно до Закону №1404 стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404 виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як встановлено з матеріалів справи, постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.11.2018 року ВП №49779783 та ВП №49779733 прийнято саме на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404 у зв'язку з фактичним виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.2 Закону №1404 постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

19.11.2018 року головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області прийнято постанови про відкриття виконавчих проваджень №57712949 та №57712767 з виконання постанов державного виконавця №49779783 та №49779733 виданих 21 січня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_7 виконавчого збору в розмірах відповідно: 365,40 грн. та 152629,07 грн.

Судами встановлено, що на дату винесення Центральним відділом Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вищевказаних постанов, тобто у листопаді 2018 року та станом на момент розгляду справи, постанови про стягнення виконавчого збору від 21 січня 2016 року №49779783 та №49779733 не були оскаржені та скасовані.

Правомірність винесення даних постанов про виконавче провадження не є предметом розгляду даного спору.

Таким чином, відповідачем були вчинені дії, направлені на виконання постанов про стягнення з ОСОБА_7 виконавчого збору у відповідності до вимог Закону №1404 від 02.06.2016р. Вчинення аналогічних дій передбачала і попередня редакція Закону України Закону України "Про виконавче провадження" .

Відповідно до приписів частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, довів суду правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваних постанов.

За таких умов позовні вимоги ОСОБА_2 до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області є безпідставними так як не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Постановити нове рішення яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 березня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.