Справа № 0440/6373/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6373/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма" Обрій" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року (суддя Дєєв М.В.) в адміністративній справі №0440/6373/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Обрій" до Державної служби України з безпеки на транспорті про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ агрофірма "Обрій" звернулося до суду з позовом в якому просило визнати протиправним та скасування рішення Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки), оформлене у вигляді Розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0015058 від 03.08.2018 до Акту від 03.08.2018 за №0015058, про встановлення для ТОВ агрофірма "Обрій" плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в сумі 656,10 євро.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, скаржник просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Скаржник стверджує, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача був здійснений відповідачем пересувним пунктом габаритно-вагового контролю з порушенням приписів частини 2 статті 19 Конституції України, пункту 14 Порядку № 879 від 27.06.2007 та пункту 3 розділу II Наказу № 255 від 28.07.2016, а відповідно результати такого габаритно-вагового контролю, оформлені у вигляді розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування за № 0015058 від 03 серпня 2018 року до Акту від 03 серпня 2018 року за № 0015058 - є протиправними та незаконними, і підлягають скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що місце облаштування пересувного пункту габаритно-вагового контролю це частина автомобільної дороги загального користування, а саме: це може бути спеціально обладнаний майданчик для відпочинку, або стоянка, або майданчик для короткочасної зупинки автомобілів, тобто ділянка дороги, що може відповідати вимогам стосовно покриття та ширини і, якщо звернути увагу на вимоги до облаштування, то вони зводяться до наявності твердого покриття із розміткою та наявності тимчасових дорожніх знаків, тобто без будь-якого іншого інженерного облаштування. Також, відповідач стверджує, що пересувний пункт габаритно-вагового контролю обладнаний виключно технічними засобами, тому не потребує дозволів/сертифікатів/процедури введення в експлуатацію.

В силу пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

03 серпня 2018 року при проведенні рейдової перевірки, місце проведення перевірки а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський км.207 км.+450м державними інспекторами було проведено зважування транспортного засобу позивача самоскида-С марки Камаз, модель 45142-010-15, номерний знак НОМЕР_1 з причіпом-самоскидом-Е марки СЗАП, модель 855102, номерний знак НОМЕР_2.

Під час перевірки транспортного засобу виявлено порушення а саме: перевищення транспортним засобом нормативно дозволеного навантаження на здвоєнну вісь самоскида.

За результатами перевірки було складено акт № 0015058 від 03 серпня 2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку №0004491 від 03.08.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0015058 від 03.08.2018.

Згідно Розрахунку плати за великовагового та (або) великогабаритного транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0015058 від 03 серпня 2018 року позивачу визначено плату у розмірі 656,1 євро.

Позивач не погоджується із діями відповідача щодо здійснення розрахунку плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, вважає його такими, що суперечать вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача, наведені у позовній заяві, не спростовують факт перевищення нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу з напівпричепом, оскаржуваний розрахунок плати за проїзд є правильним та таким, що відповідає вимогам Порядку №879.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті. Пунктом 4 Положення передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до статті 6 Закону України від 05 квітня 2001 р. №2344-III "Про автомобільний транспорт" державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Відповідно до пункту 28 Порядку №879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Відповідно до 31 Порядку №879 при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Пунктом 31-1 Порядку №879 встановлено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Виходячи з наведених норм, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж якщо рух здійснюється без відповідно дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржений розрахунок є правильний та відповідає вимогам Порядку № 879.

До того ж, відповідно до п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень, відтак така плата повинна бути сплаченою за весь маршрут.

Згідно з пунктом 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (пункт 21 Порядку №1567).

Судом першої вірно зазначено, що при розрахунку відстані взято до уваги вказану товарно-транспортну накладну та розраховано плату за проїзд за всю відстань маршруту, в тому числі, яку перевізник мав намір проїхати. Доказів того, що позивач не здійснював подальший рух, перевантажував транспортний засіб тощо суду не надано. Оскільки транспортний засіб на повторний габаритний-ваговий контроль не спрямовувався та суду не надано доказів приведення у відповідність вагових параметрів, суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно визначено відстань маршруту руху транспортного засобу з пункту завантаження до пункту розвантаження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуваний розрахунок плати за проїзд є правильним та таким, що відповідає вимогам Порядку №879.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма" Обрій" - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року в адміністративній справі №0440/6373/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 12 березня 2019 року і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук