Справа № 826/8490/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 березня 2019 року № 826/8490/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доВідділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державна податкова інспекція в Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, Шевченківське районне Управління Головного управління національної поліції у м. Києві, Державна податкова інспекція в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання недійсними реєстраційних документів, припинення реєстрації суб'єкта господарювання
представники учасників справи:позивача - ОСОБА_2; відповідача - Сергієнко І.І.; третіх осіб 1 та 2 - не з'явилися; третьої особи-3 - Демеденко О.О.,
ВСТАНОВИВ:

01.06.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації (надалі - відповідач), в якому просила визнати реєстраційні документи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, недійсними та припинити її діяльність.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.12.2014 за реєстраційним номером 0032787 Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацією проведено державну реєстрацію ФОП ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; така реєстрація є фіктивною, оскільки відбулась без відома та без згоди позивача; досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0007896 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, встановлено, що 02.12.2014 невстановлена особа діючи на підставі довіреності звернулась до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації із реєстраційною карткою на проведення державної реєстрації ФОП ОСОБА_1; із тексту довіреності вбачається, що для її виготовлення було використано викрадений у позивача паспорт серії МЕ 781391, виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві 21.09.2006.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

Справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Пащенку К.С.

08.06.2018 ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 826/8490/18 та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні 31.07.2018.

Крім того, ухвалою суду від 08.06.2018 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору, було залучено Шевченківське районне Управління Головного управління національної поліції у м. Києві та Державну податкову інспекцію в Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

В судовому засіданні 31.07.2018 суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача щодо поновлення пропущеного строку, ухвалив заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку задовольнити; поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду. Також суд оголосив перерву в судовому засіданні до 28.08.2018.

Ухвалою від 31.07.2018 суд залучив до участі у справі Державну податкову інспекцію в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та зобов'язав третю особу надати відомості щодо податкової заборгованості ФОП ОСОБА_1 і належним чином завірені копії матеріалів облікової картки платника податків ОСОБА_1 за ідентифікаційним номером НОМЕР_1.

Судовими повістками про виклик від 14.08.2018 судом викликано представників сторін у судове засідання на 11.09.2018.

У судовому засіданні 11.09.2018 суд, заслухавши позивача, представників позивача та відповідача, оголосив про відкладення розгляду справи до 16.10.2018.

В судовому засіданні 16.10.2018 суд, заслухавши представників сторін, ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 08.11.2018.

08.11.2018 до суду від позивача надійшла заява про усунення описки у позовній заяві, в якій позивач просить суд вважати правильним виклад прохальної частини позовної заяви у такій редакції: «визнати реєстраційні документи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 недійсними з моменту реєстрації та припинити її діяльність».

В судовому засіданні 08.11.2018 суд, заслухавши представників сторін та третьої особи та дослідивши докази по справі, поставив на обговорення питання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представники сторін та третьої особи не заперечували щодо розгляду справи в порядку письмового провадження. Суд ухвалив адміністративну справу, відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, розглядати в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

02.12.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис № 2 032787 про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

30.06.2017 позивач звернулась до слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про те, що невстановленими особами на підставі втраченого паспорта громадянина України на ім'я ОСОБА_1 підроблено документи на ім'я ФОП ОСОБА_1

01.07.2017 Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне провадження № 0007896 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.09.2017 у справі № 761/31871/17 було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: надано тимчасовий доступ до речей і документів з метою вилучення належним чином завірених копій документів, що знаходяться в реєстраційній справі ФОП ОСОБА_1, дата запису: 02.12.2014, номер запису 2 032787.

25.09.2017 слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві було здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, в ході якого вилучено належним чином засвідчені копії: реєстраційної картки ФОП ОСОБА_1, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1, довіреності серії НАВ № 811687.

Із вказаних документів вбачається, що відомості про реєстрацію ФОП ОСОБА_1 були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця (форма 10), підписаної громадянином ОСОБА_6 та датованої 02.12.2014.

В свою чергу громадянин ОСОБА_6 діяв на підставі довіреності, виданої 17.11.2014 та посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 2734.

Постановою про призначення судової почеркознавчої експертизи від 02.10.2017 по кримінальному провадженню № 0007896 було призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України. На вирішення експертизи поставлені наступне питання: «Чи виконано підпис в графі «ПІДПИС» в довіреності від 17.11.2014 серія НАВ № 811687, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Ярославом Вікторовичем, ОСОБА_1 чи іншою особою?».

Для дослідження експерту надано оригінал довіреності від 17.11.2014 серія НАВ № 811687, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Ярославом Вікторовичем; експериментальні зразки підпису ОСОБА_1; умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_1, а саме: оригінал протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 від 01.07.2017 та протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_1; вільні зразки підпису ОСОБА_1, а саме: оригінал договору № БОЗ-End0024 від 23.08.2013, оригінал додаткової угоди № 1 до договору № 0507521 від 31.07.2014.

За результатами дослідження старшим судовим експертом відділу технічних досліджень документів та почерку лабораторії криміналістичних видів досліджень Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Мацюк-Довбиш О.А. складено висновок експерта № 8-4/613 від 17.04.2018, в якому зазначено, що підпис від імені ОСОБА_1 в довіреності від 17.11.2014 серія НАВ № 811687, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Ярославом Вікторовичем, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

Позивач звернулася із відповідним позовом до суду та просить суд визнати реєстраційні документи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 недійсними з моменту реєстрації та припинити її діяльність.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 ст. 50 ЦК України передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Відповідно до ч. 1 ст. 42 вказаного Закону (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем та має реєстраційний номер облікової картки платника податків, або уповноважена нею особа (далі - заявник) повинна подати особисто (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) або через уповноважену особу державному реєстратору за місцем проживання такі документи:

- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, до якої може бути подана як додаток заява щодо обрання фізичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику;

- копію документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків;

- документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця;

- нотаріально засвідчену письмову згоду батьків (усиновлювачів) або піклувальника, або органу опіки та піклування, якщо заявником є фізична особа, яка досягла шістнадцяти років і має бажання займатися підприємницькою діяльністю.

Якщо документи для проведення державної реєстрації подаються заявником особисто, державному реєстратору додатково пред'являється паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця. Уповноважена особа повинна пред'явити свій паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця та документ, що засвідчує її повноваження (ч. 4 ст. 42 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»).

Як зазначалось вище, відомості про реєстрацію ФОП ОСОБА_1 були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця (форма 10), підписаної громадянином ОСОБА_6 та датованої 02.12.2014.

В свою чергу громадянин ОСОБА_6 діяв на підставі довіреності, виданої 17.11.2014 та посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 2734. При цьому, із тексту довіреності вбачається, що довіритель діяв на підставі паспорту серії НОМЕР_2, виданого Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві 21.09.2006.

Старшим судовим експертом відділу технічних досліджень документів та почерку лабораторії криміналістичних видів досліджень Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Мацюк-Довбиш О.А. встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в довіреності від 17.11.2014 серія НАВ № 811687, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Ярославом Вікторовичем, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою (висновок експерта № 8-4/613 від 17.04.2018).

До того ж, як вбачається із наявної в матеріалах справи копії Форми № 1, позивач зверталася до Оболонського районного відділу ДМС України в м. Києві із заявою про видачу їй нового паспорту. В якості підстави для видачі нового паспорту позивач зазначила, що паспорт серії НОМЕР_2, виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві 21.09.2006, був викрадений у позивача 28.05.2009.

У зв'язку із крадіжкою паспорту, позивачу 11.06.2009 був виданий новий паспорт серії НОМЕР_3.

Крім того, як вбачається із описової частини обвинувального вироку Київського районного суду м. Полтави у справі № 552/255/16-к від 25.02.2016, до паспорту громадянина України серії НОМЕР_2, була вклеєна власна фотокартка засудженого, на якій проставлена гербова печатка, і згодом вказаний паспорт громадянина України був використаний засудженим з корисливих мотивів.

Аналіз наведених обставин та матеріалів справи дає підстави для висновку про те, що позивач реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця (форма 10) від 02.12.2014 не заповнювала; громадянина ОСОБА_6 на заповнення вказаної реєстраційної картки не уповноважувала.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Натомість позивач не мала волевиявлення щодо здійснення підприємницької діяльності, не оформлювала та не подавала державному реєстратору документи для реєстрації фізичною особою-підприємцем.

Суд акцентує увагу, що згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975р. у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що завданням судочинства є вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушеного права.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними з моменту реєстрації реєстраційних документів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, є такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» встановлено виключний перелік підстав для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Такими підставами, відповідно до ч. 2 ст. 46 вказаного Закону, є: - визнання фізичної особи-підприємця банкрутом; - провадження нею підприємницької діяльності, що заборонена законом; - неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; - наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність фізичної особи-підприємця за зазначеним місцем проживання.

Таким чином, законодавство не надає можливості постановляти судове рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в разі реєстрації фізичної особи суб'єктом підприємницької діяльності на підставі підроблених документів.

Крім того, у разі визнання недійсними з моменту реєстрації реєстраційних документів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, судом не може бути одночасно прийняте рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, згідно якого відповідно до приписів ч. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, то судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, як то відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати недійсними з моменту реєстрації реєстраційні документи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації (; місцезнаходження: 04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 16) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; адреса: 04209, АДРЕСА_1) на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, судові витрати у сумі 352 грн. 40 коп. (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок).

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко