Справа № 160/1584/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Справа № 160/1584/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -
18.02.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" (далі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2), в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації:
1) №1032020/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 100 від 24.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
2) №1032013/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №102 від 30.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
3) №1027695/35608271 від 18.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №103 від 19.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
4) №1024613/35608271 від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №104 від 20.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
5) №1024612/35608271 від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №105 від 20.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
6) №1024615/35608271 від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №106 від 21.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
7) №1024604/35608271 від 14.12.2018року про відмову у реєстрації податкової накладної №107 від 22.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
8) №1024614/35608271 від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №108 від 23.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
9) №1032014/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №119 від 24.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
10) №1032017/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №120 від 24.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
11) №1032009/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №121 від 26.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
12) №1032011/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №122 від 27.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
1) №100 від 24.11.2018 року;
2) №102 від 30.11.2018 року;
3) №103 від 19.11.2018 року;
4) №104 від 20.11.2018 року;
5) №105 від 20.11.2018 року;
6) №106 від 21.11.2018 року;
7) №107 від 22.11.2018 року;
8) №108 від 23.11.2018 року;
9) №119 від 24.11.2018 року;
10) №120 від 24.11.2018 року;
11) №121 від 26.11.2018 року;
12) №122 від 27.11.2018 року
в порядку, встановленому чинним податковим законодавством України;
21.02.2019 року ухвалою суду було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 20.03.2019 року (а.с. 2-3 том 1).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з 19.11.2018 року по 27.11.2018 року підприємством було складено 12 податкових накладних по операціям з ПП «Андуріал Світ» та ТОВ «Рантьє», які було направлено засобами електронного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, згідно отриманих Квитанцій про реєстрацію податкові накладні доставлені до центрального рівня Державної податкової служби України та прийняті, але їх реєстрацію в ЄРПН зупинено, оскільки обсяг постачання товару/послуги (код згідно з УКТ ЗЕД/ДК 016-2010) перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. На виконання вимог п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та Порядку №117 позивачем було направлено повідомлення про подання пояснень та копії документів, які підтверджують реальність господарських операцій щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. Однак комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було прийнято оспорювані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач направив скарги, проте скарги було залишено без задоволення, а рішення без змін. Позивач вважає, що оспорювані рішення приймалися безпідставно, оскільки позивачем надавалися усі необхідні документи, які підтверджують реальність господарських операцій. Крім того, рішення відповідача чітко не визначено яких саме документів не вистачає для прийняття позитивного рішення.
18.03.2019 року представником відповідача 1 засобами електронного звязку було подано письмовий відзив на позов, в якому останній просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем до повідомлення про надання пояснень по податковим накладним, реєстрація яких була зупинена, не було надано усіх необхідних документів. У звязку із зазначеним, відповідачем 1 було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.
18.03.2019 року представником відповідача 2 було подано письмовий відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що оспорювані рішення було прийнято комісією регіонального рівня, а тому Державною фіскальною службою України не було вчинено дій/бездіяльності, які б породжували, змінювали або припиняли права та обовязки позивача. Крім того, зобовязання зареєструвати податкові накладні є похідною вимогою до Державної фіскальної служби України від вимог до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, оскільки скасування рішення відповідної комісії контролюючого органу є самостійною підставою для реєстрації відповідної податкової накладної відповідно до п. 28 Порядку №117.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Так, 23.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рантьє" (Покупець) було укладено договір поставки №23/08, відповідно до п.п. 1.1, 3.1 якого Постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених Договором, поставляти Покупцю продукцію в асортименті, кількості та відповідно до заявок Покупця, а Покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених Договором, приймати і оплачувати Товар за ціною Постачальника (а.с. 106-111 том 1).
На виконання умов договору та згідно видаткових накладних №83 від 24.11.2018 року (рахунок на оплату №86 від 24.11.2018 року на суму 231 033,60 грн. у тому числі ПДВ 38 505,60 грн.), №84 від 24.11.2018 року (рахунок на оплату №87 від 24.11.2018 року на суму 283 987,20 грн. у тому числі ПДВ 47 331,20 грн.), №86 від 30.11.2018 року (рахунок на оплату №88 від 30.11.2018 року на суму 283 987,20 грн. у тому числі ПДВ 45 516,80 грн.), було здійснено постачання шроту соняшника, що підтверджується копією товарно-транспортної накладної №34 від 29.11.2018 року та актом прийому №1487 (а.с. 116-126 том 1).
Згідно до вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем було оформлено за вказаними господарськими операціями податкові накладні №99 від 24.11.2018 року, №100 від 24.11.2018 року, №102 від 30.11.2018 року, №117 від 24.11.2018 року, №118 від 24.11.2018 року, №119 від 24.11.2018 року, №120 від 24.11.2018 року, що підтверджується копіями наведених податкових накладних (а.с. 112-115, 122, 130, 131 том 1).
Вказані податкові накладні були доставлені до ДФС України, документи прийнято, проте реєстрацію податкових накладних №100 від 24.11.2018 року, №102 від 30.11.2018 року, №119 від 24.11.2018 року, №120 від 24.11.2018 року було зупинено на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 2306 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку, що підтверджується змістом Квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 115, 122, 130, 131 том 1).
19.12.2018 року позивачем було подано Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено за №1, №2, №3, а також надано пояснення щодо виду діяльності підприємства та докази на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами (а.с. 151-159 том 1).
Проте, 21.12.2018 року відповідачем 1 були прийняті рішення №1032013/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №102 від 30.11.2018 року, №1032020/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №100 від 24.11.2018 року, №1032014/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №119 від 24.11.2018 року, №1032017/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №120 від 24.11.2018 року, з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (а.с. 160-164 том 1).
Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач 21.12.2018 року подав скарги до Державної фіскальної служби України, проте рішеннями Комісії з питань розгляду скарг за №336/3560827/2, №335/3560827/2, №339/3560827/2, №337/3560827/2 від 02.01.2019 року скарги залишено без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін (а.с. 173-176 том 1).
Також, 23.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" (Продавець) та Приватним підприємством "Андуріал Світ" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу №0111, відповідно до п.п. 1.1 якого Продавець зобовязується продати (поставити), а Покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану, українського походження, першого ґатунку (а.с. 177-178 том 1).
На виконання умов договору та згідно видаткових накладних №89 від 19.11.2018 року (рахунок на оплату №92 від 19.11.2018 року на суму 541 719,36 грн. у тому числі ПДВ 90 286,56 грн.), №90 від 20.11.2018 року (рахунок на оплату №93 від 20.11.2018 року на суму 487 701,76 грн. у тому числі ПДВ 81 283,63 грн.), №91 від 20.11.2018 року (рахунок на оплату №94 від 20.11.2018 року на суму 467 638,08 грн. у тому числі ПДВ 77 939,68 грн.), №92 від 21.11.2018 року (рахунок на оплату №95 від 20.11.2018 року на суму 537 089,28 грн. у тому числі ПДВ 89 514,88 грн.), №93 від 22.11.2018 року (рахунок на оплату №96 від 22.11.2018 року на суму 481 142,48 грн. у тому числі ПДВ 80 190,41 грн.), №94 від 23.11.2018 року (рахунок на оплату №94 від 20.11.2018 року на суму 484 615,04 грн. у тому числі ПДВ 80 769,17 грн.), №95 від 26.11.2018 року (рахунок на оплату №98 від 26.11.2018 року на суму 342 393,48 грн. у тому числі ПДВ 57 065,58 грн.), №96 від 27.11.2018 року (рахунок на оплату №99 від 27.11.2018 року на суму 342 201,34 грн. у тому числі ПДВ 57 033,56 грн.) було здійснено продаж олії нерафінованої невимороженої 1 ґатунку, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних №103 від 19.11.2018 року, №104 від 20.11.2018 року, №105 від 20.11.2018 року, №106 від 21.11.2018 року, №107 від 22.11.2018 року, №108 від 23.11.2018 року, №Р95 від 26.11.2018 року (а.с. 188-215 том 1).
Згідно до вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем було оформлено за вказаними господарськими операціями податкові накладні №122 від 27.11.2018 року, №121 від 26.11.2018 року, №108 від 23.11.2018 року, №107 від 22.11.2018 року, №106 від 21.11.2018 року, №105 від 20.11.2018 року, №103 від 19.11.2018 року, №104 від 20.11.2018 року, що підтверджується копіями наведених податкових накладних (а.с. 180-187 том 1).
Вказані податкові накладні були доставлені до ДФС України, документи прийнято, проте реєстрацію податкових накладних було зупинено на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 1512 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку, що підтверджується змістом Квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. а.с. 180зв-187зв том 1).
12.12.2018 року позивачем було подано Повідомлення за №2, №3, №4, 13.12.2018 року Повідомлення за №7, 19.12.2018 року Повідомлення за №4, №5, №6 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а також надано пояснення щодо виду діяльності підприємства та докази на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами (а.с. 224-247 том 1).
Проте, 14.12.2018 року відповідачем 1 були прийняті рішення №1024613/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №104 від 20.11.2018 року, №1024612/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №105 від 20.11.2018 року, №1024615/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №106 від 21.11.2018 року, №1024604/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №107 від 22.11.2018 року, №1024614/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №108 від 23.11.2018 року, 18.12.2018 року рішення №1027695/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №103 від 19.11.2018 року, 21.12.2018 року рішення №1032009/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №121 від 26.11.2018 року, №1032011/35608271 про відмову у реєстрації у ЄРПН податкової накладної №122 від 27.11.2018 року, з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (а.с. 248-250 том 1, а.с. 1-5 том 2).
Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач подав скарги до Державної фіскальної служби України, проте рішеннями Комісії з питань розгляду скарг за №342/35608271/2, №346/35608271/2, №338/35608271/2, №345/35608271/2, №344/35608271/2, №343/35608271/2, №341/35608271/2, №340/35608271/2 від 02.01.2019 року скарги залишено без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін (а.с. 22-29 том 2).
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення відповідачем рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Податкового кодексу України, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок №1246), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року (далі Порядок №117).
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.7 статті 201 ПК України, накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України, визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування: реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами: відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201,16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
а) порядковий номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;
б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті в підпункту 201.16.1. цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2. цього пункту (пп. 201.16.3. п. 201.16. ст. 201 ПК України).
При цьому, зазначені норми податкового законодавства кореспондуються і з положеннями Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, п. 12 Порядку №117 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
За змістом п. 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Так, пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку передбачено, що податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій:
- обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).
При цьому, суд зауважує, що зазначені Критерії ризиковості платника податку викладені у листі Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18 і мають рекомендаційний характер, в першу чергу, для контролюючого органу під час здійснення перевірки податкових накладних/розрахунків коригування на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій.
Водночас, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567, містить у собі визначення двох різних критеріїв, а саме:
1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку обсягу різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих ПН/РК, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 01 січня 2017р. в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу УІ Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
Аналізуючи вказані вище норми, можна дійти висновку про те, що, здійснюючи моніторинг ПН/РК, контролюючі органи зобовязані, у разі зупинення реєстрації ПН/РК, у Квитанції №1 зазначати конкретний вид із двох вищенаведених критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ПН/РК, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567.
При цьому, п.п. 18-23 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Зазначені комісії приймають рішення про:
- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;
- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;
- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Комісією регіонального рівня протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Аналізуючи вказані вище норми, можна дійти висновку про те, що, здійснюючи моніторинг ПН/РК, контролюючі органи зобовязані, у разі зупинення реєстрації ПН/РК, у Квитанції №1 зазначати конкретний вид із двох вищенаведених критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ПН/РК, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567.

Також судом враховується і те, що не визначення контролюючим органом конкретного виду критерію, який встановлений п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року (далі Вичерпний перелік документів Наказу №567).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН у розмірі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договору, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договору, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантажування продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором або/законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Таким чином, із аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податку вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом ДФС конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, визначених у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567.

Так, відповідачем 2 у Квитанціях від 14.12.2018 року про зупинення реєстрації податкових накладних №100 від 24.11.2018 року, №102 від 24.11.2018 року, від 13.12.2018 року про зупинення реєстрації податкових накладних №120 від 24.11.2018 року, №119 від 24.11.2018 року зазначено, що податкові накладні прийнято, але їх реєстрацію зупинено обсяг постачання товару/послуги 2306 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку, що підтверджується змістом Квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Також, відповідачем 2 у Квитанціях від 11.12.2018 року про зупинення реєстрації податкових накладних №108 від 23.11.2018 року, №107 від 22.11.2018 року, №106 від 21.11.2018 року, №105 від 20.11.2018 року, №103 від 19.11.2018 року, №104 від 20.11.2018 року, від 14.12.2018 року про зупинення реєстрації податкових накладних №122 від 27.11.2018 року, №121 від 26.11.2018 року зазначено, що податкові накладні прийнято, але їх реєстрацію зупинено обсяг постачання товару/послуги 1512 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку, що підтверджується змістом Квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Проте, відповідачем 2 у вказаних Квитанціях не конкретизовано, якому саме критерію відповідає ПН/РК відповідає Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Натомість, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень субєктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно- правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення Комісії не містять конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, а лише містять загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є: ненадання платником податку копій документів.

Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що у разі прийняття рішення контролюючим органом про відмову у реєстрації у ЄРПН ПН/РК контролюючий орган у відповідному рішення повинен зазначити чіткі підстави для прийняття рішення про відмову та зазначити, які саме документи складені з порушенням вимог законодавства, а яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію у ЄРПН ПН/РК.

Вивчивши зміст вказаних оспорюваних рішень, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а також і письмові пояснення надані позивачем разом з документами, що підтверджують виконання господарських операцій, оформлених позивачем за податковими накладними №100 від 24.11.2018 року, №102 від 24.11.2018 року, від 13.12.2018 року №120 від 24.11.2018 року, №119 від 24.11.2018 року, складених за господарськими операціями з ТОВ «Рантьє» та №108 від 23.11.2018 року, №107 від 22.11.2018 року, №106 від 21.11.2018 року, №105 від 20.11.2018 року, №103 від 19.11.2018 року, №104 від 20.11.2018 року, №122 від 27.11.2018 року, №121 від 26.11.2018 року, складених за господарськими операціями з ПП «Андуріал Світ», а також проаналізувавши і зміст вищенаведеного нормативно-правового акту, який був підставою для прийняття вказаного вище рішення, суд дійшов висновку, що оспорювані рішення №1032020/35608271 від 21.12.2018 року, №1032013/35608271 від 21.12.2018 року, №1027695/35608271 від 18.12.2018 року, №1024613/35608271 від 14.12.2018 року, №1024612/35608271 від 14.12.2018 року, №1024615/35608271 від 14.12.2018 року, №1024604/35608271 від 14.12.2018 року, 8) №1024614/35608271 від 14.12.2018 року, №1032014/35608271 від 21.12.2018 року, №1032017/35608271 від 21.12.2018 року, №1032009/35608271 від 21.12.2018 року, №1032011/35608271 від 21.12.2018 року не відповідають вимогам вищевказаної Порядку №117, є протиправними та підлягають скасуванню.

Також, суд дійшов висновку, що підлягають і задоволенню похідні позовні вимоги позивача про зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №№100 від 24.11.2018 року, №102 від 24.11.2018 року, від 13.12.2018 року №120 від 24.11.2018 року, №119 від 24.11.2018 року, складених за господарськими операціями з ТОВ «Рантьє» та №108 від 23.11.2018 року, №107 від 22.11.2018 року, №106 від 21.11.2018 року, №105 від 20.11.2018 року, №103 від 19.11.2018 року, №104 від 20.11.2018 року, №122 від 27.11.2018 року, №121 від 26.11.2018 року, з урахуванням того, що судом встановлено протиправність оспорюваних рішень та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що субєкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобовязань представників влади, як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до ОСОБА_2 Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої ОСОБА_3 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду справи та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення субєкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського Суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення субєкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України Про судове рішення в адміністративній справі №7 від 20.05.2013 року суд може ухвалити постанову про зобовязання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли субєкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого субєкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень субєкта владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень за межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій.

За приписами пункту 4 ч. 2 ст. 245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дій.

Окрім того, і за приписами підпункту 201.16.4 пункту 201.16 ст.201 ПК України визначено, що ПН/РК, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної ПН/РК в ЄРПН.

Так, у першому випадку, податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією.

У другому випадку, податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про відмову у реєстрації, а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 23 052,00 грн., понесені позивачем згідно платіжного доручення №383 від 14.02.2019 року (а.с. 3).

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідач діяв всупереч Конституції України та чинному законодавству України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації:

1) №1032020/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 100 від 24.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

2) №1032013/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №102 від 30.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

3) №1027695/35608271 від 18.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №103 від 19.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

4) №1024613/35608271 від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №104 від 20.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

5) №1024612/35608271 від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №105 від 20.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

6) №1024615/35608271 від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №106 від 21.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

7) №1024604/35608271 від 14.12.2018року про відмову у реєстрації податкової накладної №107 від 22.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

8) №1024614/35608271 від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №108 від 23.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

9) №1032014/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №119 від 24.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

10) №1032017/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №120 від 24.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

11) №1032009/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №121 від 26.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

12) №1032011/35608271 від 21.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №122 від 27.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України () внести до Єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО» (Код ):

1) №100 від 24.11.2018 року;

2) №102 від 30.11.2018 року;

3) №103 від 19.11.2018 року;

4) №104 від 20.11.2018 року;

5) №105 від 20.11.2018 року;

6) №106 від 21.11.2018 року;

7) №107 від 22.11.2018 року;

8) №108 від 23.11.2018 року;

9) №119 від 24.11.2018 року;

10) №120 від 24.11.2018 року;

11) №121 від 26.11.2018 року;

12) №122 від 27.11.2018 року

в порядку, встановленому чинним податковим законодавством України.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО» () суму судового збору у розмірі 23 052,00 грн. (двадцять три тисячі п'ятдесят дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області ().

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець