Справа № 295/8688/18
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/8688/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді - Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову № 147757 серії ВР від 26.06.2018 року про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 140 КУпАП, винесену інспектором відділу БДР УПП у м. Житомирській області ДПП старшим лейтенантом полін Нікітіним Олександром Анатолійовичем, а провадження по справі закрити.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 пояснив, що до адміністративної відповідальності його було притягнуто за те, що я 26.06.2018 року, о 10.40 на автомобільній дорозі Р-18 Житомир-Сквира- Ставище км 4+222, 10-+300 будучи відповідальною особою за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо усунення недоліків в експлуатаційному утриманні вулично-шляхової мережі, а саме не наніс дорожню розмітку 1.5; 1.6; 12; вертикальну дорожню розмітку 2.3; 2.6; 2.5. Також не поставив оглядових дорожніх знаків і не порівняв їх, чим порушив правила, норми і стандарти утримання автодоріг п. 3.11 ДСТУ 3587-97, п. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух». Проте, позивач не є особою, відповідальною за вирішення та організацію питань щодо робіт на дорогах Житомирської області та працює на посаді начальника філії «Зарічанська ДЕД» ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Філія «Зарічанська ДЕД» ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не має правових підстав для виконання робіт, види та обсяги яких не встановлені власником доріг - Службою автомобільних доріг у Житомирській області. Позивач зазначає, що з винесеною постановою не згоден.

30.10.2018 року відповідач направив відзив на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зазначено, що факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП є доведеним. З положення філії «Зарічанська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Житомироблавтодор» вбачається, що філія здійснює будівництво, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування (п. 2.1 Положення). Крім того п. 2.2 визначено, що предметом діяльності філії є виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів, інших споруд та елементів обстановки доріг. Також порядком взаємодії підрозділів серед яких є ДП «Житомирський облавтодор» визначено, що до структури ДП «Житомирський облавтодор» входить 25 виробничих філій, що здійснюють експлуатаційне утримання мережі автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення в адміністративних межах своїх районів. 20.06.2018 мною було складено акт обстеження вулично-шляхової мережі а 18 Житомир-Попільня-Сквира-Володарка-Ставище, під час якого виявили недоліки експлуатаційного утримання. Також, додатково 26.06.2018 року було складено повторний акт наявність виявлених недоліків, а саме їх неусунення. Було складено припис, який отримав позивач без зазначення зауважень та заперечень.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 26.06.2018 року інспектором ВБДР УПП в Житомирській області Нікітіним О.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №147757, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що 26.06.2018 року на автодорозі Р-18 Житомир-Сквира- Ставище 4км+222м, 10км+300м ОСОБА_1, будучи відповідальною особою за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо усунення недоліків в експлуатаційному утриманні вулично-шляхової мережі, а саме не наніс дорожню розмітку 1.5, 1.6, 12; вертикальну дорожню розмітку 2.3, 2.6, 2.5. Також не поставив оглядових дорожніх знаків і не порівняв їх, чим порушив правила, норми і стандарти утримання автодоріг п. 3.11 ДСТУ 3587-97, п. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух».

Частина 1 ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за Порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані: виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Згідно ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Правилами Дорожнього руху передбачається, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п. 1.5).

Відповідно до п. 11 другого розділу Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198, власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Згідно ст. 8 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення.

Автомобільні дороги державного значення підрозділяються на міжнародні, національні, регіональні та територіальні.

Автомобільна дорога Р 18 - є дорогою регіонального значення на території України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, належать організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об'єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Указу Президента України №456/2011 від 13.04.2011 року «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» Державне агентство автомобільних доріг України є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Відповідно до організаційної структури Державної служби автомобільних доріг, органом управління автомобільними дорогами у Житомирській області є Служба автомобільних доріг у Житомирській області.

Філії «Зарічанської дорожньо-експлуатаційної дільниці» Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є виконавцем обсягів та видів робіт, які йому надає замовник в межах встановленого фінансування, і як підрядник, зобов'язується виконувати лише ті види та обсяги робіт, які встановлені замовником - Службою автомобільних доріг у Житомирській області та на які замовник має відповідне фінансування з бюджету та не уповноважена виконувати роботи за своїм розсудом.

При винесенні постанови інспектором не було у повному обсязі з'ясовано усіх фактичних обставин справи, а саме в силу чого до обов"язків позивача належало виконання робіт щодо нанесення розмітки та встановлення дорожніх знаків, чи були відповідні завдання поставлені власником дороги загального користування - Службою автомобільних доріг в Житомирській області.

Не з'ясування зазначених обставин, а також невірне визначення суб'єкта даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, призвело до винесення постанови про притягнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1, що є передчасним.

Згідно ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їй у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора ВБДР УПП в Житомирській області Нікітіна О.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №147757, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП - скасувати.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман