Справа № 1440/1702/18
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 р. № 1440/1702/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. розгялнув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головне управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001

до відповідача:ОСОБА_1, АДРЕСА_2

про:стягнення податкового боргу в сумі 210846,96 грн.,

Головне управління ДФС у Миколаївській області (надалі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в сумі 210846,96грн.

Ухвалою від 18.07.2018 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив слухати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.09.2018 р. провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 1440/1992/18.

21.03.2019 року суд поновив провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в загальному розмірі 210 846,96грн.

Відповідач позов не заперечив, відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), суд здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Держземагентства у Миколаївській області (надалі - ГУ Держземагенства) та ОСОБА_2 були укладені 4 ідентичні за змістом договори оренди землі, відповідно до яких фізична особа отримала в оренду на 49 років 4 земельні ділянки. Пунктом 8 договорів передбачено, що орендна плата повинна вноситись орендарем у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки у порядку, встановленому законодавством.

31 жовтня 2014 р. ОСОБА_2 передала в суборенду Товариству орендовані нею земельні ділянки, про що складені відповідні договори, пунктом 9 яких передбачено, що орендна плата вноситься суборендарем орендодавцю, тобто ГУ Держземагентства.

19 серпня 2017 р., у зв'язку із смертю орендаря, до договорів оренди були внесені зміни в частині заміни особи орендаря ОСОБА_2 на ОСОБА_1 та проведена їх державна реєстрація.

27 вересня 2017 р. ГУ ДФС прийняла податкові повідомлення-рішення № 64708-0000, 64709-0000, 64710-0000, 64711-0000, якими відповідачу визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати за кожною земельною ділянкою, на загальну суму 210 846,96 грн..

Відповідач вказані податкові повідомлення-рішення № 64708-0000, 64709-0000, 64710-0000, 64711-0000, оскаржив в судовому порядку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 1440/1992/18 від 31.01.2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-торгівельна фірма "Агро-Діло" (вул. Садова, 1, оф. 206, м. Миколаїв, 54001, ) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 27 вересня 2017 р. № 64708-0000, № 64709-000, № 64710-0000, № 64711-0000, відмовлено повністю.

Відтак правомірність ГУ ДФС прийнятих податкових повідомлень-рішень № 64708-0000, 64709-0000, 64710-0000, 64711-0000 ГУ ДФС встановлено судовим рішенням.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У пункті 57.3. статті 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідачу направлялася та була вручена податкова вимога від 06.12.2017 року №16184-17.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Згідно п.п. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків - фізичної особи.

Згідно статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач своїм правом не скористався, позов не заперечив, доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 9, 12, 19, 77, 241-243, 246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1) задовольнити.

2.Стягнути кошти з ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в рахунок погашення податкового боргу у сумі 210 846,96 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар