Справа № 296/835/19
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/835/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в селі Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

30.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії №НК №398470 від 21.01.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.01.2019 року о 12 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf Variant, д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-06 Київ-Чоп 66 км зі швидкістю 140 км/год., при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху поза населеним пунктом на 30 км/год, чим порушив пункт 12.6 ПДР. Зазначає, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав позивача передбачених ст.268 КУпАП. Вказав, що протокол не складався, а тому по суті розгляду даної справи не відбулося, що позбавило права позивача заявляти свої доводи, міркування та надавати докази по справі. При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Оскільки позивач рухався по трасі в потоці автомобілів, інші автомобілі рухались навіть з більшою швидкістю, то ним заперечувались доводи інспектора про перевищення швидкості. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та просить скасувати останню.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у судове засідання (а.с.12).

Копію ухвали суду про відкриття провадження направлено сторонам для відома. Відповідачеві також направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами (а.с.13).

23.02.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що вимоги позивача є безпідставними і не відповідають дійсності. Вказав, що саме інспектор, як посадова особа, уповноважений розглядати справи та притягувати до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП шляхом винесення постанови на місця вчинення правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення в такому випадку не складається. Відповідно до вимог ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідач мав право розглянути у скороченому провадженні та на

місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Факт вчинення порушення позивачем правил дорожнього руху. Зафіксоване із застосуванням лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС 001135 (а.с.18-24).

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

Встановлено, що 21.01.2019 року інспектором взводу №1 роти №2 БПП управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №398470, у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 21.01.2019 року о 12 год. 00 хв., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf Variant, д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-06 Київ-Чоп 66 км зі швидкістю 140 км/год., при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху поза населеним пунктом на 30 км/год, чим порушив пункт 12.6 ПДР.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, за змістом оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення ним вимог п.12.6 в ПДР.

Згідно п.12.6 Ґ Правил дорожнього руху слідує, що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Згідно переліку автомобільних доріг загального користування державного значення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №55 від 30.01.2019 року автомобільна дорога з індексом М-06 (найменування Київ-Чоп) це міжнародна автомобільна дорога.

Статтею 122 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само

порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ч. 3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вчинене позивачем порушення правил дорожнього руху належить до випадків скороченого провадження, а тому відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Даючи правову оцінку доводам позивача щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС001135, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 140 км/год. (а.с. 26).

При цьому, суд враховує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як "сертифікація" взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11934, виданого ДП "Укрметртестстандарт" чинного до 25 вересня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС001135, є придатним до застосування (а.с.28 ).

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ±1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов'язковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: зокрема, залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, при винесенні постанови відповідачем встановлено та досліджено обставинb справи про адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що постанова є обґрунтованою, вина позивача доведена належними доказами під час її винесення, у зв'язку з чим постанова скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 19, 241-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в селі Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядок, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147- VIIІ) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Cуддя О. С. Рожкова