Справа № 810/4667/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року № 810/4667/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд: - визнати неправомірною відмову Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 22.10.2004 №451; - зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 900 руб. 28 коп. на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 22.10.2004 №451, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.01.2012, з урахуванням вже виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 04.03.2004 року (справа №2-881/2002р) встановлено факт, того що з 24.08.1986 до 31.08.1986 включно позивач перебував у відряджені у м. Прип'ять Київської області і тривалість його робочого часу за час відрядження становила 19 годин у зоні відчуження. На підставі даного рішення суду йому було видано довідку про заробітну плату від 22.10.2004 № 451, однак відповідачем відмовлено позивачу у проведенні перерахунку із посиланням на те, що рішення Сквирського районного суду від 04.03.2004 не містить зобов'язань щодо перерахунку пенсії, а отже відсутні підстави обчислення пенсії за довідкою ВАТ «Сквира-Авто» №451 від 22.10.2004 через відсутність інших документів, що підтверджують місце виконання робіт та тривалість робочого дня.

Відповідач проти позову заперечував, надав до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що заробітна плата, відображена у довідці від 22.10.2004 №451, фактично не була виплачена, перерахунок пенсії не може проводитись на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним бухгалтерським документам. Крім того, Сквирське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області заперечило щодо вимоги позивача про проведення перерахунку з 01.01.2012, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок вперше тільки 07.05.2018.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив в якій зазначив, що відповідачем у оскарженому рішенні не зазначено про відсутність доказів фактичного отримання позивачем заробітку за довідкою №451 від 22.10.2004. Стверджує, що в основу доводів відповідача у відзиві на адміністративний позов покладено припущення щодо неотримання позивачем заробітної плати в розмірах, зазначених в довідці №451 від 22.10.2004. Також стверджує, що вимоги позивача по даній справі є обґрунтованими, а дії відповідача щодо відмови у поновлені виплати пенсії позивачу згідно довідки ВАТ «Сквира-Авто» №451 від 22.10.2004 з 01.01.2012 є незаконними.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Як слідує з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Сквирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Позивач перебував у трудових відносинах зі Сквирським автотранспортним підприємством № 11033, правонаступником якого стало відкрите акціонерне товариство «Сквира-Авто» на посаді водія.

У 2004 році позивач, для підтвердження факту свого перебування та кількості відпрацьованого часу в зоні відчуження, звернувся до Сквирського районного суду Київської області з відповідною позовною заявою. Рішенням суду від 04.03.2004 року по справі № 2-881/2002р було встановлено факт перебування позивача з 24.08.1986 року по 31.08.1986 року в м. Прип'яті Київської області та м. Чорнобилі Київської області, і тривалість його робочого часу за час відрядження щоденно становила 19 годин в зоні відчуження, із яких в м. Прип'яті Київської області 17 годин і в м. Чорнобилі Київської області 2 години.

В подальшому, згідно первинних документів про нараховану заробітну плату за роботу в зоні відчуження, а також враховуючи факти встановлені вищезазначеним рішенням суду, ВАТ «Сквира-Авто» було видано позивачу довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС під № 451 від 22.10.2004 рою Відповідно до змісту даної довідки, з 24.08.1986 року по 31.08.1986 року позивачу за роботу в зоні відчуження ЧАЕС було нараховано загалом 900 руб. 28 коп., що відображено у розрахунку до даної довідки.

07.05.2018 року позивач письмово звернувся до відповідача із заявою № 148 про поновлення виплати йому пенсії згідно довідки виданої ВАТ «Сквира-Авто» № 451 від 22.10.2004 року, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи останнього з 2004 року.

Відповідач листом № 72/М-01 від 23.05.2018 року повідомив позивача про те, що перерахунок його пенсії був здійснений на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2012 року, а також позивачу було відмовлено у перерахунку та поновлені виплат пенсії за його заявою. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 04.03.2004 року по справі №2-881/2002р не містить зобов'язань щодо перерахунку пенсії, а отже відсутні підстави для обчислення пенсії за довідкою ВАТ «Сквира-Авто» № 451 від 22.10.2004 року через відсутність інших документів, що підтверджують місце виконання робіт та тривалість робочого дня.

Не погоджуючись з даною відмовою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Обчислення пенсій відповідно до статті 15 цього ж Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які видаються установами і організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану і сплачену заробітну плату), а також фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112, був затверджений "Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

Згідно пп. 4 п. 3 даного Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Як встановлено судом, позивач для підтвердження факту тривалості робочого часу та місця виконання робіт в зоні відчуження звернувся до Сквирського районного суду Київської області із відповідною заявою, адже облік робочого часу на той момент в зоні аварії на ЧАЕС не вівся, внаслідок чого табелі обліку робочого часу на підприємстві були відсутні. Іншого способу встановлення реальності кількості відпрацьованого часу, аніж в судовому порядку, не було. Рішенням суду від 04.03.2004 року у справі №2-881/2002р, було встановлено факт перебування позивача з 24.08.1986 до 31.08.1986 включно у відряджені у м. Прип'ять Київської області та м. Чорнобиль, тривалість його робочого часу за час відрядження становила 19 годину у зоні відчуження, із яких в м. Прип'яті Київської області 17 годин і в м. Чорнобиль Київської області 2 години.

На підставі рішення суду 22.10.2004 року позивачу було видано підприємством ВАТ "Сквира-Авто" довідку №451. Згідно даної довідки з 24 по 31 серпня 1986 року позивачу за роботу в зоні відчуження ЧАЕС була нарахована заробітна плата в розмірі 900 крб. 28 коп..

Однак, відповідач відмовився приймати до розгляду зазначену довідку.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач може перевірити лише обґрунтованість видачі довідки, а не її зміст, який в даному випадку він необґрунтовано поставив під сумнів.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

За змістом статей 1, 2 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Правилами статті 49 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Отже, суд вважає, що довідка про заробітну плату під час роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видана підприємствами, установами, є підставою для перерахунку пенсії.

Таким чином, відмова відповідача у перерахунку позивачу пенсії по інвалідності з урахуванням довідки ВАТ "Сквирське РТП" від 22.10.2004 № 451 про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження є необґрунтованою та протиправною, оскільки дана довідка була видана на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 04.03.2004 року, де було підтверджено участь позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та нарахування заробітної плати.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії 07.05.2018 року.

Отже, в частині позовних вимог про зобов'язання Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області поновити виплату пенсії позивачу виходячи з розміру заробітної плати за період виконання ним робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у сумі 900,28 крб. на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС від 22.10.2004 року № 451 відповідно до ст. 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 01.01.2012 року з урахуванням вже виплачених сум, суд вважає за можливе задовольнити частково, а саме: зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області поновити виплату пенсії позивачу виходячи з розміру заробітної плати за період виконання ним робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у сумі 900,28 крб. на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС від 22.10.2004 року № 451 відповідно до ст. 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 07.05.2018 (з моменту звернення до відповідача), з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139,143, 242- 246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 22.10.2004 №451.

Зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 900 руб. 28 коп. на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 22.10.2004 №451, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 07.05.2018, з урахуванням вже виплачених сум.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.