Справа № 755/15479/18
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 полку №1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Турчин Віталія Ігоровича, поліцейського роти №1 батальйону №2 полку №1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Бондаренко Аліни Георгіївни, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови, визнання протиправним складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, визнання протиправним складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Свої вимоги обґрунтував тим, що рухаючись по вулиці Г. Родімцева в м. Києві, приблизно о 19.00 годині, побачив працівників поліції на службовому автомобілі 3075, які обшуковували громадян. Підїхавши до озера, зупинився, оскільки втомився, та відпочивав. Далі побачив, що позаду зупинився автомобіль поліції, з включеними проблисковими маячками. Довгий час працівники поліції не виходили. Відстебнувши пасок безпеки, він хотів вийти та запитати, що сталося, але побачив, що поліцейські вже виходять, тому залишився у автівці. Відповідачі підійшли та запитали, що він тут робить, і як у нього справи. Турчин В.І. сказав, що він (позивач) не зупинився на вимогу інспектора сказану голосом, що не передбачено ПДР п. 8.9; де саме він зупинив, і коли, він не повідомив. Відповідач запитав документи. Він (позивач) запитав причину зупинки, на що отримав відповідь, що не був пристебнутим паском безпеки. Його паспорт фотографувала Бондаренко А.Г., на його заперечення Турчин В.І. надів на нього кайданки, хоча опору не чинив. Його доставили до райвідділка, а документи залишилися в автомобілі, взяти їх відповідачі не дозволили. У відділку склали на нього постанову НК570187 від 03.10.2018 року. Пізніше в них виникла підозра, що він керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння, повезли до лікарні, де їх підозра не підтвердилась. Відвезти назад відповідачі відмовилися, сказали, що заберуть його машину на штраф-майданчик. Він хотів сісти до автомобіля, а Бондаренко А.Г. витягнула з його машини. Він перекрив проїзд, але вийшла Бондаренко А.Г., застосовуючи балончик відганяла його з проїзду, другою рукою трималася табельної зброї. Автомобіль поїхав, та Бондаренко А.Г. застрибнула на ходу. Він (позивач) подзвонив 102 та поскаржився на відповідачів. Викликав таксі, та поїхав на місце події. Його уповноважена особа повідомила, що автомобіль при ньому евакуювали, акт склали без свідків. Вважає дії відповідачів неправомірними, постанову про адміністративне правопорушення та Акт огляду та затримання транспортного засобу незаконними.

В судовому засіданні позивач підтримав викладені в позові обставини, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Пояснив, що він зупинився відпочити, до нього підійшли відповідачі, та стверджували, що він керував автомобілем без паска безпеки, він заперечував, наполягав на складанні протоколу. Потім наділи кайданки та відвезли до відділку в Голосіївському районі, його документи залишилися в автомобілі, забрати не дозволили. Потім у них виникла підозра, що він в стані наркотичного сп'яніння, пропонувати відмовитися, але він наполягав на проходженні огляду. Висновок був негативний. Коли відпустили, він поїхав до автомобіля на таксі, оскільки відповідачі відмовилися його відвезти назад, але машину забрав евакуатор.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства, відзив на позов не подавали.

Представник третьої особи надіслав пояснення, де у задоволенні позову просили відмовити з викладених підстав.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову Серії НК № 570187 від 03.10.2018 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно наведеної постанови, ОСОБА_1 03.10.2018 року о 19.25 години, по вулиці Г. Радимцева, в м. Києві, керуючи автомобілем «Chevrolet», державний номер НОМЕР_1, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Постанова складена у відділі поліції за адресою: м. Київ, вулиця Голосіївська, 53.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Оскаржувана постанова винесена молодшим лейтенантом поліції Турчин В.І.

03.10.2018 року о 22.00 годині в м. Києві по вул. Голосіївська, 53, сержантом поліції Бондаренко А.Г. складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, згідно якого відповідно до ст. 265-2, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого здійснив огляд та тимчасове затримання автомобіля «Chevrolet», державний номер НОМЕР_1, шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Третя особа на підтвердження своїх пояснень, надала відеозапис з нагрудної камери Турчина В.І. з моменту зупинки позивача, та до того моменту, коли на останнього одягнуто кайданки, та поміщено до автомобіля поліції. З даного відеозапису суд не вбачає підтверджень того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, та реєстраційного документу на транспортний засіб, він не повідомляв про їх відсутність, як і не відмовлявся їх надати.

Як зауважив позивач, посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб залишилися в автомобілі, тоді як протокол складено у відділі поліції. Дане твердження позивача, відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою і п'ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою-четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Випадки тимчасового затримання транспортного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик визначені частиною третьою статті 265-4 цього Кодексу. При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов'язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Інформація про тимчасове затримання транспортного засобу має невідкладно передаватися на абонентський номер рухомого (мобільного) зв'язку та на адресу електронної пошти, зазначені належними користувачами або особами, за якими зареєстровані транспортні засоби, відповідно до статті 279-4 цього Кодексу. У разі заподіяння транспортному засобу шкоди при його транспортуванні та/або зберіганні завдані збитки відшкодовуються за рахунок суб'єкта господарювання, що надає такі послуги, та/або відповідного страхового відшкодування, що здійснюється за правовідносинами обов'язкового страхування цивільної відповідальності суб'єкта господарювання, що надає послуги із транспортування та/або зберігання транспортних засобів у разі їх тимчасового затримання

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази порушень ОСОБА_1 ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд не вбачає підстав для тимчасового затримання транспортного засобу та поміщення його на спеціальний майданчик чи стоянку. Відсутні і будь-які докази того що, транспортний засіб створював загрозу безпеці руху.

Також судом враховується те, що в Акті огляду та тимчасове затримання автомобіля зазначено, що власник автомобіля не встановлений, тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КупАП за 40 хвилин до складання Акту про вилучення автомобіля є запис про власника автомобіля.

Суд враховує і те, що на місці зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1, не складалися відповідача ніякі протоколи, Акт вилучення автомобіля (складені у відділку поліції).

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в Постанові від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17.

Враховуючи те що в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідачі не надали до суду ні відзиву на позов, ні доказів на підтвердження своєї правоти. Пояснення третьої особи та надані нею докази, не спростовують доводів позивача.

Оскільки сторона відповідача не надала суду доказів на спростування доводів позивача, тоді як дане спростування, відповідно до ст. 77 КАС України, покладено на відповідача, суд бере до уваги доводи позивача.

На підставі наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, та підлягає скасуванню, незаконними є дії і Бондаренко А.Г. по складанню акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», Правилами дорожнього руху України, ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Турчин Віталія Ігоровича, поліцейського роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Бондаренко Аліни Георгіївни, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови, про визнання протиправним складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - задовольнити.

Визнати постанову НК № 570187 від 03.10.2018 року інспектора роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Турчин Віталія Ігоровича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, протиправною, скасувати, та закрити справу.

Визнати дії поліцейського роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Бондаренко Аліни Георгіївни щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 03.10.2018 року, складений на автомобіль «Chevrolet», державний номер НОМЕР_1, незаконними.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 25.03.2019 року.

Суддя: