Справа № П/9901/828/18
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

12 березня 2019 року

Київ

справа №П/9901/828/18

адміністративне провадження №П/9901/828/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л., Шарапи В.М.,

секретар судового засідання - Носенко Л.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_5,

представника відповідача - Таркаєвої О.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККСУ, Комісія) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 вересня 2018 року №1612/ко-18 про невідповідність судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_3. займаній посаді.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, з-поміж іншого, зазначив що вважає протиправними дії Комісії щодо виставлення оцінок за показниками кваліфікаційного оцінювання, окрім тих оцінок, які оцінюються за результатами іспиту, а рішення ВККСУ, яке прийняте на підставі такого протиправного оцінювання, таким, що підлягає скасуванню.

На думку позивача, оцінювання відповідності судді займаній посаді відбувається не на підставі закону, а проведення будь-якого оцінювання судді з подальшим можливим звільненням з посади не відповідає європейським стандартам, тому дії, які вчинені суб'єктом владних повноважень на проведення такого оцінювання вже є протиправними та неповинні спричиняти негативних наслідків для особи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, аналогічних тим, що їх викладено в позовній заяві, просив позов задовольнити.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що рішення є законним та обґрунтованим.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала таку позицію, просила відмовити у задоволенні позову повністю та пояснила, що процедура кваліфікаційного оцінювання стосовно ОСОБА_3 проведена в порядку та відповідно до вимог чинного законодавства України. Дії Комісії повністю відповідають нормам Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та нормативних актів, прийнятих Комісією на основі положень Закону. Будь-які порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача, як учасника процедури кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді відсутні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, обґрунтовуючи свою позицію, дослідивши надані ними докази на підтвердження заявлених вимог та заперечень, встановив наступне.

Так, Указом Президента України від 15 квітня 2008 року №362/2008 «Про призначення суддів» ОСОБА_3 призначено суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду строком на п'ять років.

Постановою Верховної Ради України від 18 квітня 2013 року №207-VIІ «Про обрання суддів» ОСОБА_3 обрано суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду безстроково.

Рішенням Комісії від 1 лютого 2018 року №8/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання 1790 суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, зокрема судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_3.

Рішеннями Комісії від 25 травня 2018 року №118/зп-18 та 30 травня 2018 року №119/зп-18 в межах кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді призначено тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей.

ОСОБА_3 склав анонімне письмове тестування, за результатами якого набрав 55,125 бала. За результатами виконаного практичного завдання ОСОБА_3 отримав 62,5 бала. На етапі складення іспиту суддя загалом набрав 117,625 бала.

ОСОБА_3 пройшов тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей, за результатами якого складено висновок та визначено рівні показників критеріїв особистої, соціальної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Рішенням Комісії від 18 липня 2018 року №173/зи-18 затверджено результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді «Іспит», складеного 16 квітня 2018 року, зокрема, судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_3., якого також допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

Комісією проведено співбесіду із суддею, під час якої обговорено питання щодо показників за критеріями компетентності, професійної етики та доброчесності, які виникли під час дослідження суддівського досьє.

Так, за критерієм компетентності (професійної, особистої та соціальної) позивач набрав 313,625 бала. За критерієм професійної етики позивач набрав 174,33 бала. За критерієм доброчесності ОСОБА_3 набрав 153,33 бала.

За результатами кваліфікаційного оцінювання суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_3. набрав 641,3 бала, що становить менше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв.

З урахуванням викладеного, Комісія прийшла до висновку про невідповідність судді Дніпропетровського окружного адміністративного суд ОСОБА_3 займаній посаді та прийняла оскаржуване рішення від 18 вересня 2018 року №1612/ко-18, яким вирішила:

визнати, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_3. за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрав 641,3 бала;

визнати суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_3. таким, що не відповідає займаній посаді;

внести до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_3.

Не погодившись з правомірністю такого рішення, ОСОБА_3 звернувся з цим позовом до суду.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду при прийнятті рішення у цій справі керувалася таким.

Відповідно до підпункту 4 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади.

Пунктом 20 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Закон №1402-VIII) встановлено, що відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя на підставі подання відповідної колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до частини першої статті 83 Закону №1402-VIII, кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

За частиною другою цієї статті критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 83 Закону №1402-VIII, підставою для призначення кваліфікаційного оцінювання є рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом.

Згідно з частиною п'ятою статті 83 Закону №1402-VIII, порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Відповідно до частини першої статті 85 Закону №1402-VIII, кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Згідно з частиною другою статті 85 Закону №1402-VIII, іспит є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією.

Частиною дев'ятою статті 85 Закону №1402-VIII встановлено, що співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження досьє.

При цьому, за приписами пунктів 11, 12 та 13 частини четвертої статті 85 Закону №1402-VIII суддівське досьє має містити:

інформацію щодо дотримання суддею правил професійної етики: а) відповідність витрат і майна судді та членів його сім'ї, а також близьких осіб задекларованим доходам, у тому числі копії відповідних декларацій, поданих суддею відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції; б) інші дані щодо відповідності судді вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; в) дані щодо відповідності поведінки судді правилам суддівської етики;

інформацію щодо відповідності судді критерію доброчесності, зокрема, відповідність витрат і майна судді та членів його сім'ї задекларованим доходам, у тому числі копії відповідних декларацій, поданих суддею відповідно до цього Закону та законодавства у сфері запобігання корупції;

декларації родинних зв'язків судді та декларації доброчесності судді.

Відповідно до частини першої статті 88 Закону №1402-VIII, Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Згідно з частиною другою статті 88 Закону №1402-VIII, суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 88 Закону №1402-VIII, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання; 3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання; 4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

На виконання положень частини п'ятої статті 83 Закону №1402-VIII Комісія, рішенням від 3 листопада 2016 року №143/зп-16, затвердила Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 6 розділу II Положення, встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання. Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

Пунктом 11 розділу V Положення встановлено, що рішення про підтвердження відповідності судді займаній посаді ухвалюється у разі отримання суддею мінімально допустимого і більшого бала за результатами іспиту, а також більше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв за умови отримання за кожен з критеріїв бала більшого за 0.

Відповідно до пункту 4 розділу І Положення, кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна); 2) професійна етика; 3) доброчесність. (пункт 1 розділу ІІ Положення).

За приписами пункту 5 глави 6 розділу ІІ Положення, максимально можливі бали становлять: за критеріями компетентності (професійної, особистої, соціальної) - 500 балів, професійної етики - 250 балів, доброчесності - 250 балів. Сума максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв дорівнює 1000 балів.

Судом встановлено, що позивач за критерієм компетентності (професійної, особистої та соціальної) набрав 313,625 бала; за критерієм професійної етики - 174,33 бала; за критерієм доброчесності - 153,33 бала.

При цьому за критерієм професійної компетентності ОСОБА_3 оцінено Комісією на підставі результатів іспиту, дослідження інформації, яка міститься у досьє та співбесіди за показниками, визначеними пунктами 1-5 глави 2 розділу II Положення. За критеріями особистої та соціальної компетентності ОСОБА_3 оцінено Комісією на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє, та співбесіди з урахуванням показників, визначених пунктами 6-7 глави 2 розділу II Положення.

За критерієм професійної етики суддю оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє та співбесіди.

За критерієм доброчесності позивача оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє та співбесіди.

Так, відповідно до пункту 9 глави 2 розділу ІІ Положення, відповідність судді критерію доброчесності оцінюється (встановлюється) за такими показниками:

9.1. Відповідність витрат і майна судді та членів його сім'ї задекларованим доходам. 9.2. Відповідність способу (рівня) життя судді та членів його сім'ї задекларованим доходам.

9.3. Відповідність поведінки судді іншим вимогам законодавства у сфері запобігання корупції.

9.4. Наявність обставин, передбачених підпунктами 1, 2, 9?12, 15?19 частини першої статті 106 Закону.

9.5. Наявність фактів притягнення судді до відповідальності за вчинення проступків або правопорушень, які свідчать про недоброчесність судді.

9.6. Наявність незабезпечених зобов'язань майнового характеру, які можуть мати істотний вплив на здійснення правосуддя суддею.

9.7. Інші дані, які можуть вказувати на відповідність судді критерію доброчесності.

Ці показники оцінюються за результатами співбесіди та дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, зокрема:

1) інформації, наданої центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, органом державного фінансового контролю в Україні, іншими органами державної влади;

2) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

3) результатів перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за наявності);

4) декларації родинних зв'язків судді та декларації доброчесності судді;

5) результатів регулярного оцінювання;

6) результатів перевірки декларації родинних зв'язків судді та декларації доброчесності судді (за наявності);

7) висновків або інформації Громадської ради доброчесності (за наявності);

8) іншої інформації, що включена до суддівського досьє.

Крім того, за приписами пункту 10 глави 2 розділу ІІ Положення, для встановлення відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання за визначеними цим Положенням показниками використовуються також інші відомості й дані, на підставі яких може встановлюватися відповідність судді критеріям кваліфікаційного оцінювання, а також будь-яка інша інформація стосовно судді, яка міститься у суддівському досьє.

З урахуванням викладених вимог Положення, оцінюючи показники відповідності судді ОСОБА_3. критеріям доброчесності та професійної етики, Комісія встановила наступні обставини.

З 2013 року ОСОБА_3 має значні фінансові зобов'язання за договорами позики, укладеними з фізичними особами, які, з його слів, здійснюють діяльність у сфері бізнесу. Розмір зазначених позичок в рази перевищив доходи ОСОБА_3 та членів його сім'ї за цей період. При цьому, Комісія взяла до уваги, що до 2017 року виконання фінансових зобов'язань суддею як позичальником не було забезпечено.

За результатами дослідження декларацій судді про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2012- 2014 роки Комісія встановила, що позивач у розділі III «Відомості про нерухоме майно» не декларував відомостей про набуту дружиною ОСОБА_4, згідно з договором купівлі-продажу, квартиру у Дніпропетровській області загальною площею 37,4 кв.м., а у деклараціях за 2013, 2014 роки у розділі II «Відомості про доходи» - розмір одержаної суддею позики у 2013 році.

У декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік позивач не задекларував доходу від відчуження транспортного засобу, який на початок звітного періоду перебував у його власності.

Також Комісія встановила, що відомості декларації судді як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік про отримання доходу у вигляді призу 1390844 грн суперечать зафіксованій у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків інформації про доходи судді. Згідно із одержаною Національним антикорупційним бюро України інформацією з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, яка міститься у матеріалах суддівського досьє, відомості про отриманий ОСОБА_3 дохід у вигляді призу у реєстрі відсутній.

Надані ОСОБА_3 під час співбесіди пояснення Комісія визнала недостатніми для підтвердження законності джерел походження майна та оцінила критично через їх непослідовність, плутаність та невідповідність відомостям, відображеним у деклараціях кандидата.

Також встановлені Комісією обставини не спростовані позивачем і під час судового розгляду.

Так, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає, що в преамбулі Кодексу суддівської етики, затвердженого з'їздом суддів України 22 лютого 2013 року, вказано, що усвідомлюючи значимість своєї місії, з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади судді України вважають, що зобов'язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв'язку з чим добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов'язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час здійснення правосуддя, так і в позасудовій поведінці.

Відповідно до статті 1 Кодекс суддівської етики, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною (стаття 3 Кодексу суддівської етики).

Згідно із статтею 18 Кодексу суддівської етики, суддя повинен бути обізнаним про свої майнові інтереси та вживати розумних заходів для того, щоб бути обізнаним про майнові інтереси членів своєї сім'ї.

Встановлені Комісією обставини, на думку колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, у їх сукупності, вказують на невідповідність поведінки судді правилам закріпленим у статтях 1, 3, 18 Кодексу суддівської етики.

Тому, з урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з позицією відповідача, що оскільки позивач набрав 641,3 бала з 1000 балів, тобто менше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв, він вважається таким, що не відповідає займаній посаді.

Щодо доводів ОСОБА_3 в частині виставлення оцінок та перевірки даної дискреції судом, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до Положення, зокрема, пунктів 1, 2 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання», установлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання; показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та в сукупності.

У межах процедури кваліфікаційного оцінювання судді, з огляду на мету і завдання його проведення, обов'язком Комісії є з'ясувати і оцінити усі аспекти життя і діяльності такого судді, не лише професійного, а й морально-етичного характеру. Крім того, Комісія повинна визначити чи узгоджується поведінка судді основоположним принципам її регламентації, високі стандарти якої визначено у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалені резолюцією Економічної і соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) та у Кодексі суддівської етики.

Отже, у такому випадку встановлена легітимна мета дій Комісії щодо з'ясування відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання, здійснюється членами ВККС за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання. Крім того, вмотивованість кожного критерію та його елементів з урахуванням внутрішнього переконання кожного члена Комісії і ВККСУ у цілому Закон не передбачає, оскільки це є способом прийняття рішення, тобто способом реалізації владних управлінських функцій.

За вказаних обставин, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вважає безпідставними й аргументи ОСОБА_3, що ухвалення оскаржуваного рішення не входить до дискреційних повноважень ВККСУ з огляду на таке.

Згідно з Рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи № R(80)2 державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/328/17 та від 12 червня 2018 року у справі №800/248/17.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що повноваження Комісії стосовно кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді є дискреційними та належать до виключної компетенції ВККСУ, як уповноваженого органу, який на постійній основі діє в системі правосуддя України.

Аргументи ОСОБА_3, що повний текст оскаржуваного рішення ВККСУ до його відома не доводився, а це є грубим порушенням його прав у виниклих правовідносинах, Верховний Суд вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини ніяким чином не впливають на результат кваліфікаційного оцінювання судді, і не є підставою для скасування рішення Комісії.

Закон №1402-VIII визначив вичерпний перелік підстав, за наявності яких рішення ВККСУ може бути оскаржене до суду та скасоване.

Поряд з тим, розглядаючи дану адміністративну справу, суд виходить з того, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

З огляду на зазначене, враховуючи конституційні положення статті 55 Основного Закону і те, що вирішення спорів, що виникають за участю, зокрема, ВККС віднесено до юрисдикції адміністративного суду, при розгляді цієї справи суд не обмежуватиметься з'ясуванням лише визначених Законом №1402-VIII підстав для оскарження і скасування рішення ВККС, а вирішуватиме справу з урахуванням засад адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 2 КАС визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб'єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

Отже, відповідно до вимог Закону №1402-VIII суд з'ясував, що: 1) кваліфікаційне оцінювання проводив повноважений склад членів ВККС; 2) рішення підписали усі члени ВККС, які брали участь у кваліфікаційному оцінюванні і брали участь у його ухваленні; 3) Рішення містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

За встановлених у цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що оскаржене Рішення відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема таке прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та пропорційно.

За правилами статті 139 КАС України, понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 38-40, 241-243, 246, 255, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 18 березня 2019 року.

Головуючий суддя О.В.Білоус

Судді В.М.Бевзенко

Н.А.Данилевич

І.Л.Желтобрюх

В.М.Шарапа