Справа № 340/263/19
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м.Кропивницький Справа № 340/263/19

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Пасічник Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Н.В.Плюс" (вул.Леніна, буд.48-А, с.Соколівське, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27641, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградської області (вул.Велика Перспективна, 55, м.Кропивницький, 25006, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04655, ) про скасування рішення та зобов'язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Н.В. Плюс» (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Леніна, 48-а, , далі по тексту - позивач) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, , далі по тексту відповідач-1), Державної фіскальної служби України (МСП 04655, м. Київ, Львівська площа, 8, , далі по тексту відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області №950183/36415883 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 05.10.2018р. на суму 109095,88 грн. приватного підприємства «Н.В. Плюс» () в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 22.10.2018р. за №37890/36415883/2 про відмову у задоволенні скарги і зобовязання Державної фіскальної служби України ((МСП 04655, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну приватного підприємства «Н.В. Плюс» () №2 від 05.10.2018р. на суму 109095,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що жодних законних підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, а в подальшому, для відмови в її реєстрації у контролюючого органу не було.

Позивач стверджує, що надав до контролюючого органу і пояснення, і копії документів, якими підтверджуються реальність здійснення операції по відмовленій податковій накладній. При цьому, в оскаржуваному рішенні не зазначено які саме порушення і в яких саме наданих документах містяться недоліки, а також яких саме документів не вистачає чи яку іншу інформацію необхідно надати.

14.02.2019р. відповідачем надано відзив на позов, вимоги якого не визнаються з тих підстав, що зупинення реєстрації податкової накладної здійснено у звязку з виявленням помилки при обробці податкової накладної, а позивачем не надано копії документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (а.с.67-69).

Ухвалою суду від 04.02.2019р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 06.03.2019р.

06.03.2019р. в судовому засіданні оголошено перерву до 22.03.2019р. (а.с.85,86).

22.03.2019р. представниками сторін подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.98,99).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи подані представниками сторін клопотання, подальший розгляд справи здійснюється у письмовому провадженні (а.с.100).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

05 жовтня 2018 року позивачем направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №2 від 05 жовтня 2018 року на суму 109095,88 грн. (а.с.42)

За результатами розгляду даної податкової накладної позивач отримав квитанцію, в якій зазначено, що документ прийнято, реєстрація зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.43).

08 жовтня 2018 року позивачем направлено повідомлення №5 про подання пояснень та копій документів, які підтверджують законність та фактичність виконання зобов'язань в межах господарських правовідносин з ТОВ «Торгова фірма «Стиль» (контрагент позивача), які винили на підставі Договору комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції від 01.09.2017р. №01/09-17-2К (а.с.44).

10 жовтня 2018 року комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №950183/36415883, яким відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної №2 від 05 жовтня 2018 року з підстав ненадання платником податку копій документів (а.с.45,46).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач 10.10.2018р. подав скаргу до Державної фіскальної служби України у порядку, визначеному пунктом 56.23 статті 56 Податкового кодексу України.

22.10.2018р. Комісією з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби прийнято рішення про залишення скарги без задоволення (а.с.48).

Незгода позивача з оскаржуваними рішеннями зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до пп.пп. 16.1.2,16.1.3, п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 14.1.60 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 року набули чинності зміни до ПК України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон № 1797-VIII від 21.12.2016 року).

У свою чергу, відповідно до п. 74.2 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями п. 20.2 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп. 201.16.1 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Правовими положеннями п. 6 Критеріїв ризиковості платника податку остатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Згідно з положеннями пп. 201.16.2 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» пп. 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп. 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що Комісія має прийняти відповідне рішення.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» № 117 від 21.02.2018 року підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії ДФС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вже встановлено судом, рішення №950183/36415883 від 10.10.2018р. вмотивовано неподанням позивачем копій документів, зокрема - первинних документів щодо постачання/придбання товарів /послуг, зберігання і транспортування.

Позивач скористався своїм правом і подав скаргу на рішення №950183/36415883 від 10.10.2018р., яка залишена без задоволення.

Суд дослідивши обставини справи в межах спірних правовідносин та надані, в якості доказів, первинні документи позивача, які містяться в матеріалах справи, зазначає наступне.

Податкова накладна № 2 від 05.10.2018 року складена позивачем на виконання зобов'язань в межах господарських правовідносин з ТОВ «Торгова фірма «Стиль», які виникли на підставі Договору комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції від 01.09.2017р. №01/09-17-2К (а.с.22-29).

За умовами вищевказаного договору позивач (комісіонер) взяв на себе зобовязання за дорученням ТОВ «Торгова фірма «Стиль» (комітент) здійснити реалізацію на експорт товару, що належить комітенту.

На виконання умов договору комісії, позивач, 03.09.2018р. уклав контракт №0691/18 з нерезидентом Motgomery Sales LP, за умовами якого (п.1.1., 1.2.) позивач зобовязався поставити та передати у власність покупця олію соняшникову (а.с.30-35).

Факт виконання позивачем умов контракту підтверджено митною декларацією від 24.09.2018р. (а.с.36,37), платіжними дорученнями в іноземній валюті або банківських металах від 24.09.2018р., 25.09.2018р., 26.09.2018р., 27.09.2018р., 28.09.2018р. (а.с.49-53).

Грошові кошти отримані від нерезидента, позивачем було перераховано комітенту, що підтверджується платіжними дорученнями від 17.10.2018р. (а.с.54-57)

В подальшому на виконання умов договору комісії позивачем складено звіт комісіонера від 05.10.2018р. (а.с.38), акт здачі-приймання робіт №10 від 05.10.2018р. (а.с.39), акт звірки взаєморозрахунків (а.с.41) та виписано комітенту рахунок на оплату послуг комісіонера №14 від 05.10.2018р. на суму 109095,88 грн., який був сплачений ТОВ «Торгова фірма «Стиль», що підтверджується роздруківкою картки рахунку 361(а.с.40,94).

Тобто, наведені обставини свідчать, що відповідач-1 формально підійшов до встановлення правомірності формування позивачем податкової накладної № 2 від 05.10.2018 року, а висновки, викладені в рішенні відповідача-2, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, адже відповідач-2 не був позбавлений можливості після отримання наданих позивачем документів дослідити правочини, які укладалися між позивачем та його контрагентом, і винести законне та обґрунтоване рішення. Проте, зазначене контролюючим органом здійснено не було.

Враховуючи зазначене, суд дотримується позиції, яка викладена в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Таким чином, оскаржувані рішення є такими, що винесені без належних на це правових підстав, а тому підлягають скасуванню як протиправні, у зв'язку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами статті 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, який є суб'єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «Н.В. Плюс» (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Леніна, 48-а, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ), Державної фіскальної служби України (МСП 04655, м. Київ, Львівська площа, 8, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області №950183/36415883 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 05.10.2018р. на суму 109095,88 грн. приватного підприємства «Н.В. Плюс» () в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 22.10.2018р. за №37890/36415883/2 про відмову у задоволенні скарги.

Зобовязати Державну фіскальну службу України (МСП 04655, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну приватного підприємства «Н.В. Плюс» () №2 від 05.10.2018р. на суму 109095,88 грн.

Стягнути на користь приватного підприємства «Н.В. Плюс» () за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Стягнути на користь приватного підприємства «Н.В. Плюс» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області () судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1