Справа № 754/3912/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/3912/18 Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Київській області про відмову ОСОБА_3 у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, оформлене протоколом комісії ГУ НП в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 27.02.2017 року №3 та викладене в листі №29/Г-230 від 02.03.2018 року.

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 груші інвалідності в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 з 30.08.2001 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а в подальшому в Національній поліції України, що підтверджується записами в трудовій книжці.

Зокрема, з 30.08.2001 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ; з 07.11.2015 по 21.01.2016 проходив службу в органах Національної поліції.

З 21.01.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції у запас за ст. 77 п. 1 пп. 2 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до Свідоцтва про хворобу № 52/Зв, виданого Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області» від 21.01.2016, позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час у зв'язку із захворюванням, що пов'язане з проходженням служби в ОВС.

З 29.02.2016 позивачу встановлено до 01.03.2017 року другу групу інвалідності від захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС, а в подальшому з 15.12.2016 року - довічно.

Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про виплату грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому другої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листами від 06.06.2016 року № 29/Г-325 та від 01.11.2016 № 29/К-697 Головне управління Національної поліції в Київській області повідомило позивача, що виплата та призначення одноразової грошової допомоги колишнім працівникам поліції по причині інвалідності у зв'язку із захворюванням, що пов'язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ, законодавством не передбачено.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом в суд.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області у призначенні та проведенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Київській області скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності в розмірі - 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року постанову Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року - скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Київській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_3 про призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі інвалідності. Зобов'язано Головне управління Національної поліції у Київській області розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 як інваліду ІІ групи захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та прийняти відповідне рішення за його заявою. В решті позовних вимог відмовити.

На виконання вказаної постанови суду, 02.03.2018 року відповідачем було надано відповідь на його звернення від 09.02.2018 року, якою було повідомлено, що протоколом комісії ГУ НП в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 27.02.2017 року №3 прийнято рішення відмовити ОСОБА_3 у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, у зв'язку з тим, що наказом ГУ НП в Київській області від 21.01.2016 року № 14 о/е його звільнено зі служби в поліції, а виплата у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про затвердження Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності», проводиться тільки працівникам поліції.

Також, у даному листі зазначено, що комісія вирішила призначити і виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до ст.ст. 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України від 11.01.2016 року № 4 «Про затвердження Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», у сумі 158 580, 00 грн. (сто п'ятдесят вісім тисяч п'ятсот вісімдесят гри. 00 коп.)

Позивач вважаючи, що така відмова у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності в розмірі 90- кратного прожиткового мінімуму, викладена у листі №29/Г-230 від 02.03.2018 року є безпідставною, прийнята із порушенням нормативно-правових актів, без урахування обставин, викладених у вищевказаних судових рішеннях, а тому є протиправною, у зв'язку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року, судом було зобов'язано Головне управління Національної поліції у Київській області розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 як інваліду ІІ групи захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та прийняти відповідне рішення за його заявою. Тобто, вказаною постановою суду, у зв'язку з наявністю у позивача на отримання одноразової грошової допомоги, відповідача було зобов'язано прийняти відповідне рішення про її виплату, у відповідності до вимог Закону. Втім, вказаним рішенням суду не було вказано в якому саме розмірі має бути встановлена одноразова грошова допомога, що в свою чергу спростовує твердження позивача щодо наявності в нього права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 груші інвалідності в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб, на підставі рішення суду.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі, зокрема, 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Пунктом 2 Порядку № 850 обумовлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

За приписами пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Відповідно ж до абзацу третього пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

В силу частини другої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

За приписами пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 4 обумовлено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги; висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

За правилами встановленими пунктом 2 розділу IV Порядку № 4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, як Порядком № 850, так і Порядком № 4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено зі служби з Національної поліції 21.01.2016 року у запас за ст. 77 п. 1 пп. 2 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію». Тобто, останнім місцем служби позивача є ГУНП в Київській області.

Відповідно до Свідоцтва про хворобу № 52/Зв, виданого Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області» від 21.01.2016, позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час у зв'язку із захворюванням, що пов'язане з проходженням служби в ОВС.

З 29.02.2016 позивачу встановлено до 01.03.2017 року другу групу інвалідності від захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС, а в подальшому з 15.12.2016 року - довічно.

У цьому контексті, слід звернути увагу, що датою встановлення Позивачу інвалідності, є 29.02.2016, тобто право Позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло саме 29.02.2016.

У такому випадку, нормами права, які необхідно було застосовувати Відповідачу при нарахуванні ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, є норми права, що діяли станом на 29.02.2016, тобто на момент виникнення у Позивача права на таку допомогу.

Редакція Закону України «Про Національну поліцію» (станом на 29.02.2016 - дата встановлення інвалідності), а саме п.4 ст.99 цього закону не містив розміру одноразової грошової допомоги поліцейському, вразі встановлення йому інвалідності за захворюванням пов'язаного з проходженням служби в ОВС. Такі зміни до Закону України «Про Національну поліцію» були внесені 08.06.2017.

Отже, оскільки Позивачу II групу інвалідності в результаті захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, встановлено 29.02.2016, тобто, після звільнення останнього з органів Національній поліції та у період коли діяв Закону України «Про Національну поліцію», одноразова грошова допомога мала бути призначена йому на підставі Закону України «Про Національну поліцію». Але, відповідач, застосовуючи приписи цього закону при нарахуванні грошової допомоги, керувався редакцією, яку було прийнято після виникнення у Позивача права на одноразову грошову допомогу, чим необґрунтовано зменшив розмір, належної ОСОБА_3 допомоги.

Особа, яка втратила працездатність у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ, однак, продовжувала проходити публічну службу в органах Національної поліції, не повинна позбавлятися права на отримання одноразової грошової допомоги та ставитися у менш вигідне становище порівняно з працівниками міліції, які змогли реалізувати своє право після звільнення з органів внутрішніх оправ.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 19.09.2018 року у справі №716/343/17 (провадження №К/9901/2747/17).

Враховуючи вищевказане, ОСОБА_3 має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності, саме у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на час виплати такої допомоги.

Таким чином, дії Відповідача щодо нарахування одноразової грошової допомоги Позивачу в розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, що дорівнює 158 580, 00 грн., що як наслідок є відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, оформлена протоколом комісії ГУ НП в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 02.03.2018 року №3 та викладене в листв №29/Г-230 від 02.03.2018 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року - скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Національної поліції в Київській області про відмову ОСОБА_3 у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, оформлене протоколом комісії ГУ НП в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 27.02.2017 року №3 та викладене в листі №29/Г-230 від 02.03.2018 року.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 груші інвалідності в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб, та виплатити різницю з урахуванням вже проведених грошових виплат.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма