Справа № 0840/4025/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/4025/18

головуючий суддя І інстанції - Татаринов Д.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року у справі № 0840/4025/18 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про зобов'язання відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком, включивши до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 6% починаючи з 18.04.2017 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що питання існування в останнього права на призначення та виплату пенсії за віком з включенням до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію з 18.04.2017 року вже було встановлено Запорізьким окружним адміністративним судом в рішенні від 21.02.2018 року по справі № 808/301/18, а тому його вимоги є законними та обґрунтованими.

Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя було подано відзив на апеляційну скаргу, в якій посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 18 квітня 2017 року перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На момент призначення пенсії позивачу виповнилось 56 років. Після призначення пенсії позивач продовжував працювати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року по справі №808/301/18 було визнано протиправною бездіяльність Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка - Карого, 25а, ) в частині відмови включення до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) підвищення передбаченого частиною 1 статті 29 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка - Карого, 25а, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за віком включивши до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене частиною 1 статті 29 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 18 квітня 2017 року.

Вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили та було передано на виконання відповідачу.

У червні 2018 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення та виплати пенсії за віком, включивши до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію починаючи з 18.04.2017 року.

Листом Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 25.06.2018 року № 324/П-1 позивача було повідомлено, що оскільки станом на 18.04.2017 року вік позивача становив 56 років, а підвищення передбачене ч. 1 ст. 29 Закону № 1058 встановлюється після досягнення 60 років, на виконання рішення суду було проведено відповідний розрахунок. Так, оскільки у позивача відсутня кількість повних місяців страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку (60 років), то розмір підвищення має нульове значення.

Не погодившись з вказаними діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутня кількість повних місяців страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку (60 років), а тому розмір підвищення має нульове значення та з урахуванням того, що позивач реалізував своє право виходу на пенсію у 1991 році у віці 43 роки за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: - 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; - 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; - 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; - 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; - 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; - 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; - 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; - 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; - 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; - 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; - 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Згідно ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

- на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

- на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

За змістом вказаної норми підвищення розміру пенсії за віком визначене законодавцем як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Отже, для підвищення пенсії на підставі ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» необхідна наявність наступних умов: звернення за призначенням пенсії за віком з більш пізнього віку, ніж передбачено абзацом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; не одержання жодного виду пенсії після досягнення пенсійного віку; наявність страхового стажу після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач до 2017 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ». З 18.04.2017 року позивачу було призначено пенсію за віком.

За таких обставин, оскільки позивач реалізував своє право виходу на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», то його звернення із заявою про призначення пенсії за віком у 2017 році у віці 56 років не може вважатись відстроченням виходу на пенсію за віком, оскільки до 2017 рік він отримував пенсію за вислугу років, а відповідно колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову.

Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 18.09.2018 року по справі № 336/4385/17, що враховується судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Щодо посилань позивача на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2018 року у справі № 808/301/18, як на підставу для задоволення даного позову, то колегія суддів зазначає, що на виконання останнього, відповідачем було здійснено відповідний розрахунок та визначено розмір підвищення пенсії, що має нульове значення.

При цьому, при розгляді даного позову, колегія суддів виходить з обставин справи та вищенаведених приписів законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року у справі № 0840/4025/18 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова