Справа № 440/4506/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 березня 2019 р.Справа № 440/4506/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про відстрочення сплати судового збору та питання можливості відкриття апеляційного провадження по справі № 440/4506/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

22.02.2019р. на зазначене рішення суду Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи, колегія суддів вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування заяви про поновлення строку заявник посилається на вимоги ст.ст. 120, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та на те, що повне судове рішення складено 16.01.2019р. , повний текст рішення отримано апелянтом 24.01.2019р., тому просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що 16.01.2019р. судом за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні винесено оскаржуване рішення .

Вказане рішення отримане апелянтом 24.01.2019р., про що свідчить підпис в розписці (а.с.28).

Відповідно до ст. 129 Конституції України та пункту 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, згідно ч. ст. 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та те, що апелянт направив апеляційну скаргу в тридцятиденний строк після отримання відповідного рішення, підстави, викладені апелянтом в клопотанні щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення знаходять своє підтвердження, тому суд вважає за можливе поновити апелянту строк на апеляційне оскарження рішення суду по даній справі.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Колегія суддів розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

В обґрунтування клопотання апелянт посилається на вимоги ст.ст. 2, 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 8, 88, 185, 211, 236 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Конституційного Суду України «У справі за конституційним зверненням асоціації «Дім авторів музики в Україні», Постанову Пленум Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI. 1950), Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz vi. Poland), п. 31 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р. №228 , на те, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області здійснює сплату судового збору за наявності бюджетних асигнувань , станом на момент подачі апеляційної скарги затверджено кошторис, відповідно до якого наявне фінансування на сплату судового збору, проте, таке фінансування має періодичний характер, тому просить враховуючи майновий стан і відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по справі.

Жодних документів, що обґрунтовують доводи клопотання апелянт не надає.

Доказів незадовільного майнового стану, що спричиняє неможливість сплати судового збору матеріали справи не містять.

Обмежене фінансування бюджетної установи не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України " Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Обґрунтувань наявності обставин передбачених ст. 8 Закону України " Про судовий збір" клопотання апелянта не містить.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання Державної екологічної інспекції у Сумській області слід відмови.

Керуючись ст.ст. 3, 73, 74, 121, 133, 293, 295 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 року задовольнити.

Процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 року по справі № 440/4506/18 поновити.

У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4