Справа № 826/10283/16
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Мельничука В.П., Пилипенко О.Є.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІ МЕНЕДЖМЕНТ» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» про визнання протиправними дій та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРІ МЕНЕДЖМЕНТ» (далі - позивач, ТОВ «ТРІ МЕНЕДЖМЕНТ») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни (далі - відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» (далі - третя особа), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни щодо внесення інформації в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» права власності на нежитлову будівлю автозаправної станції за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 3-а, номер запису про право власності 14115450 від 11.04.2016 (14:42:59);

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» індексний номер 29202295 від 11.04.2016 (18:45:16).

Позов вмотивовано тим, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2012, який втратив чинність у зв'язку з подальшим відчуженням об'єкта нерухомості, про який йшлося в цьому договорі, та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, прийняла рішення про державну реєстрацію за ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» права власності на об'єкт нерухомості, який належить ТОВ «Трі Менеджмент» та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 3, відкривши новий (паралельний) розділ та самовільно присвоївши цьому об'єкту нову адресу: м. Київ, вул. Озерна, 3А.

Внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису, ТОВ «Торговий Дім «Білоруські нафтопродукти» передало вищевказану автозаправну станцію в іпотеку ТОВ «Нафтогазова компанія «Народна», яка протиправно захопила цей об'єкт та використовує його.

З метою захисту своїх прав та інтересів позивач також звернувся до Служби безпеки України з повідомленням про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням якого до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості №0000165 за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України та за №0000166 за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 361 Кримінального кодексу України, які в подальшому об'єднані в одне кримінальне провадження №0000165. Інформація стосовно наслідків завершення вказаного кримінального провадження наразі відсутня.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни щодо внесення інформації в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» права власності на нежитлову будівлю автозаправної станції за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 3-а, номер запису про право власності 14115450 від 11.04.2016 (14:42:59).

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» індексний номер 29202295 від 11.04.2016 (18:45:16).

Не погоджуючись з вказаною постановою, третьою особою подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову з мотивів неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, що ТОВ «Трі Менеджмент», місцезнаходженням якого є Латвійська Республіка м. Рига, вул. Калею, 47-І, LV-1050, зареєстроване 03.01.2014, єдиний реєстраційний номер 7.

У 2015 році між ТОВ «Трі Менеджмент» та АТ «Балтік Інтернешнл Банк» укладено низку договорів купівлі-продажу нерухомого майна, яке знаходиться на території України.

Так, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.03.2015 АТ «Балтік Інтернешнл Банк», яке зареєстроване та діє відповідно до законодавства Латвійської Республіки продало ТОВ «Трі Менеджмент» у власність нежилий будинок автозаправної станції (літ. А), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 3, загальною площею 18,7 кв.м, та знаходиться на земельній ділянці площею 164762,21 га, кадастровий номер :78:035:002. Нерухоме майно, що відчужується, належало продавцю на праві приватної власності на підставі Іпотечного договору від 01.03.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. за реєстровим №438, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0.

Право власності позивача на указане майно зареєстроване 11.03.2015 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інессою Володимирівною на підставі прийнятого нею рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19913037 від 11.03.2015.

До того, як указане майно стало власністю АТ «Балтік Інтернешнл Банк», а потім ТОВ «Трі Менеджмент» це майно, як підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна від 20.04.2015, належало ТОВ «Торговий Дім «Білоруські нафтопродукти».

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна від 23.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Людмилою Ігорівною 11.04.2016 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29202295 від 11.04.2014, а саме рішення про державну реєстрацію за ТОВ «Торговий Дім «Білоруські нафтопродукти» права власності на нежитлову будівлю автозаправної станції загальною площею 20 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Озерна, (Оболонський район), будинок 3А.

У згаданій Інформаційній довідці зазначено, що рішення прийняте на підставі таких документів:

- технічний паспорт серія та номер КТ000282, виданий 14.03.2016 ТОВ «Інжинірингова компанія «Алтана»;

- договір купівлі-продажу від 25.12.2012, серія та номер 2137, видавник Бабенко В.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу;

- декларація про готовність до експлуатації об'єкта, серія та номер: КВ 84, видана 05.04.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві.

На підставі цього рішення 11.04.2016 приватний нотаріус внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності ТОВ «Торговий Дім «Білоруські нафтопродукти» на нежитлову будівлю автозаправної станції загальною площею 20 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Озерна, (Оболонський район), будинок 3А.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Колегія суддів звертає увагу на те, що визнаючи протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни щодо внесення інформації в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» права власності на нежитлову будівлю автозаправної станції за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 3-а, номер запису про право власності 14115450 від 11.04.2016 (14:42:59) та визнаючи протиправними та скасовуючи рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» індексний номер 29202295 від 11.04.2016 (18:45:16), судом першої інстанції не враховано питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що дані правовідносини є суто цивільно - правовими, а тому взагалі не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 5 КАС України ).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;0) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.2 ст.2 КАС України).

З огляду на вказані норми можна зробити висновок, що законодавець встановив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав і свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов'язком доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування.

Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, яка вважає порушеними свої права, свободи чи інтереси, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові або службові особи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи; справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно - правових відносин. Публічно - правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно - правових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Проте, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції, оскільки важливе значення для визначення юрисдикції має питання підстав виникнення спору та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Колегія суддів зазначає, що публічно - правовим спором в адміністративному судочинстві є не будь-який спір, у якому однією із сторін є орган публічної адміністрації, а лише той, що випливає із здійснення таким суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій щодо скаржника.

Тобто, для наявності такого спору є обов'язковим наявність зв'язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у постановах від 14.03.2018 у справі №396/2550/17 (72850788), від 21.03.2018 у справі 302/1792/17-а (73054799), від 17.04.2018 у справі №815/6956/15.

Так, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виконання, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Окрім зазначеного вище, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач хоч і просить визнати протиправними дії державного реєстратора та скасувати рішення про державну реєстрацію нежитлової будівлі - автозаправної станції вважає, що порушено саме його право власності що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Озерна 3 а.

З огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та обставин встановлених судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку наявний спір, що виникає при врегулюванні питання права власності, а саме реалізацією права на об'єкт - нежитлове приміщення (автозаправна станція), які підлягають врегулюванню на підставі норм Цивільного кодексу України, в порядку господарського судочинства.

Отже, колегія суддів вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, підлягає закриттю.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не погоджується з реєстраційними діями приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни щодо внесення інформації в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» права власності на нежитлову будівлю автозаправної станції за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 3-а, номер запису про право власності 14115450 від 11.04.2016 (14:42:59) та прийнятим рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» індексний номер 29202295 від 11.04.2016 (18:45:16), відповідно характер спірних відносин, що були предметом судового розгляду, пов'язаний з реалізацією позивачем майнових прав та з урахуванням суб'єктного складу підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України», суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Окрім вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що спір, з метою вирішення якого позивач звернувсь до суду, виник з приводу права власності на нежитлове приміщення (автозаправну станцію) зареєстрованих за Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти».

Тобто, даний позов спрямований на захист прав у сфері цивільно - правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що суд першої інстанції наведеного не врахував та розглянув справу за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною 1 ст. 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням постанови про закриття провадження у справі, роз'яснивши позивачеві право на звернення з позовом до суду цивільної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІ МЕНЕДЖМЕНТ» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» про визнання протиправними дій та скасування рішень - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 20 березня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: В.П. Мельничук,

О.Є. Пилипенко