Справа № 120/126/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 березня 2019 р. Справа № 120/126/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_3 до управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 27 листопада 2018 року інспектором праці Управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_4 було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 за адресою: м. Козятин, вул. Пролетарська, 64-а, на підставі якого було складено акт інспекційного відвідування № ВН 1940/1572/АВ щодо додержання законодавства про працю.

На підставі акту інспекційного відвідування, 14 грудня 2018 року начальником управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ВН 1940/1572/АВ/П/ТД-ФС, якою накладено штраф в сумі 223380 грн. на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

На переконання позивача постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, з наступних підстав: розпорядженням №1 від 25 листопада 2018 року позивач прийняла на роботу ОСОБА_6 прибиральницею з окладом 3800,00 грн. Згідно п. 2 та 3 даного розпорядження, 25 листопада 2018 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено трудовий договір, у якому зазначено умови, режим роботи та обовязки сторін, а ОСОБА_6 приступати до роботи з 26 листопада 2018 року. 25 листопада 2018 року позивач повідомила ДФС України в особі Калинівської ОДПІ ГУ ДФС через «Електронний кабінет платника» про те, що було укладено такий трудовий договір.

Розпорядженням №2 від 25 листопада 2018 року позивач прийняла на роботу ОСОБА_7 барменом з окладом 3800,00 грн. Згідно п. 2 та 3 даного розпорядження, 25 листопада 2018 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладено трудовий договір, у якому зазначено умови, режим роботи та обовязки сторін, а ОСОБА_7 приступати до роботи з 26 листопада 2018 року. 25 листопада 2018 року позивач повідомила ДФС України в особі Калинівської ОДПІ ГУ ДФС через «Електронний кабінет платника» про те, що було укладено такий трудовий договір.

Відтак, на думку позивача постанова про накладення штрафу № ВН 1940/1572/АВ/П/ТД-ФС є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 18 січня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд адміністративної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

31 січня 2019 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив. У якому зазначено, що на підставі наказу №1423 від 23 листопада 2018 року здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 за місцем її діяльності, а саме: ресторан «Урарту», що знаходиться по вул. Пролетарській 64-а, м. Козятин, Вінницької області, під час якого встановлено, що ФОП ОСОБА_3 використовує найману працю без укладення трудового договору, про що складений відповідний акт № ВН 1940/1572/АВ від 27 листопада 2018 року та припис про усунення виявлених порушень №ВН 1940/1572/АВ/П від27 листопада 2018 року.

У звязку з відсутністю ФОП ОСОБА_3 під час інспекційного відвідування, даний акт був відправленний рекомендованим повідомлення про вручення. ФОП ОСОБА_3, акт інспекційного відвідування отримано та повернуто без підпису та зауважень, а також позивач надала повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Крім того представник відповідача у відзиві зазначає, що згідно відповіді на запит інспектора праці до Головного управління ДФС у Вінницькій області від 20 грудня 2018 року №169/9/02-32-53-09, ФОП ОСОБА_3А, повідомила про прийняття на роботу двох працівників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та зазначила період початку їх роботи в повідомленні про прийняття працівника на роботу від 26 листопада 2018 року. Дане повідомлення відповідно до квитанції №2 надійшло до електронних баз ДФС 26 листопада 2018 року о 17 год. 53 хв., тобто після встановлення інспектором праці порушення законодавства про працю в частині неоформлених трудових відносин.

Тому, представник відповідача зазначає, що управління Держпраці у Вінницькій області діяло на підставі та в спосіб передбачений законодавством, підстав для задоволення адміністративного позову немає, а тому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до наказу від 23 листопада 2018 року №1423-О для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 з метою перевірки додержання законодавства про працю уповноважено головного державного інспектора Мандюру І.В. для проведення даного інспекційного відвідування. Строк дії направлення з 26 листопада 2018 року по 27 листопада 2018 року.

В період з 26 листопада 2018 року по 27 листопада 2018 року головним державним інспектором Управління Держпраці у Вінницькій області Мандюрою І.В проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань додержання законодавства про працю.

За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ВН 1940/1572/АВ від 27 листопада 2018 року. У якому зазначено, що ФОП ОСОБА_3 здійснює діяльність за юридичною адресою реєстрації: АДРЕСА_1; фактична адреса: вул. Пролетарська, 64-А м. Козятин, Вінницька область, ресторан «Урарту».

Так, у акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ВН 1940/1572/АВ від 27 листопада 2018 року зафіксовані наступні порушення законодавства про працю:

ч.1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП, ст. 253 КЗпП, ПКМУ №413 трудові договори не укладено в письмовій формі між працівниками ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_3 Працівники ОСОБА_7, ОСОБА_6 допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та бкз повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу. ФОП ОСОБА_3 не подала повідомлення про прийняття працівників ОСОБА_7, ОСОБА_6 на роботу до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Працівники ОСОБА_7, ОСОБА_6 не підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню у звязку з тим, що трудові договори між працівниками ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_3 не укладено.

28 листопада 2018 року інспектором праці ОСОБА_8 винесено припис про усунення виявлених порушень № ВН 1940/1572/АВ/П у якому зобов'язано ФОП ОСОБА_3 усунути виявлені порушення до 26 грудня 2018 року.

14 грудня 2018 року на підставі акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ВН 1940/1572/АВ/П від 27 листопада 2018 року ОСОБА_5 начальником управління Держпраці у Вінницькій області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ВН 1940/1572/АВ/П/ТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 223380 грн. за абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

В судовому засіданні, в якості свідків були допитані ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ОСОБА_9 повідомила суду, що була присутня при проведенні інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 26 листопада 2018 року, під час якого зробила декілька фото, до кінця перевірки присутня не була, акт інспекційного відвідування при ній не складався. На питання суду «на кого працюють особи, які знаходилися в приміщені» відповіла, що не знає.

ОСОБА_10 повідомила суду, що була присутня при проведенні інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 26 листопада 2018 року з ціллю інформаційно-розяснювальної роботи переваги належним чином оформлених трудових відносин. На запитання «чи було встановлено інспектором праці на кого працюють особи» відповіда, що не знає, додатково зазначила, що пояснення при ній дані особи не писали.

ОСОБА_6 повідомила суду, що працює в ФОП ОСОБА_3 з 25 листопада 2018 року, на що був укладений трудовий договір, а на запитання суду «чому в поясненнях записано, що працює з 23 листопада 2018 року», вказала, що помилилася.

ОСОБА_7 повідомила суд, що працює в ФОП ОСОБА_3 та з 25 листопада 2018 року підписано відповідний договір, на запитання суду «чому в поясненнях записано, що працює з 23 листопада 2018 року», вказала, що їй так надиктували.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 року №96 (далі - Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.6 п.6 Положення № 96).

Пунктом 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм управлінню Держпраці у Вінницькій області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру проведення управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 (далі - Порядок № 295).

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону № 877-V).

Відповідно до п.2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.

Інспекційні відвідування проводяться, зокрема за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю (пп.5 п.5 Порядку № 295).

Згідно п.п.8, 9 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Відповідно до п.11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.

Статтею 1 Кодексу законів про працю України визначено, що Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України визначено, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Згідно ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків, що ФОП ОСОБА_3 розпорядженням №1 від 25 листопада 2018 року прийняла на роботу ОСОБА_6 прибиральницею з окладом 3800,00 грн. Згідно п. 2 та 3 даного розпорядження, 25 листопада 2018 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено трудовий договір, у якому зазначено умови, режим роботи та обовязки сторін, а ОСОБА_6 приступати до роботи з 26 листопада 2018 року. 25 листопада 2018 року позивач повідомила ДФС України в особі Калинівської ОДПІ ГУ ДФС через «Електронний кабінет платника» про те, що було укладено такий трудовий договір.

Розпорядженням №2 від 25 листопада 2018 року позивач прийняла на роботу ОСОБА_7 барменом з окладом 3800,00 грн. Згідно п. 2 та 3 даного розпорядження, 25 листопада 2018 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладено трудовий договір, у якому зазначено умови, режим роботи та обовязки сторін, а ОСОБА_7 приступати до роботи з 26 листопада 2018 року. 25 листопада 2018 року позивач повідомила ДФС України в особі Калинівської ОДПІ ГУ ДФС через «Електронний кабінет платника» про те, що було укладено такий трудовий договір.

На адвокатський запит ОСОБА_11 від 08 січня 2019 року Головне управління ДФС у Вінницькій області листом від 09 січня 2018 року повідомило, що в період з 01 січня 2018 по 27 листопада 2018 року до електроних баз ДФС надійшло 1 повідомлення про прийняття працівника на роботу, а саме 26 листопада 2018 року повідомлено про прийняття на роботу ОСОБА_12 та ОСОБА_7 та зазначила період початку їх роботи з 26 листопада 2018 року.

Враховуючи вищевикладене та те, що на момент проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 були укладені трудові договори з працівниками ОСОБА_12 та ОСОБА_7 з одної сторони та з ФОП ОСОБА_3 з іншої, та те, що позивач подала до Калинівської ОДПІ ГУ ДФС повідомлення про прийняття даних працівників на роботу, суд дійшов до висновку, що в позивачем належними та допустимими доказами доведено відсутність в її діях порушення трудового законодавства, які викладені в акті перевірки та за вчинення яких на позивача накладено штраф, відтак постанова № ВН 1940//АВ/П/ТД-ФС від 14 грудня 2018 року є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Вінницькій області № ВН 1940/1572/АВ/П/ТД-ФС від 14 грудня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами в сумі 223380 грн.

Стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 2233 (дві тисячі двісті тридцять три) гривні 81 копійок за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: фізична особа - підприємць ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, вул. 8-ма Гвардійська, 61, кв. 9, РНОКПП НОМЕР_1)

Відповідач: управління Держпраці у Вінницькій області (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Магістратська, 37, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 22.03.2019 року

Суддя Мультян Марина Бондівна