Справа № 440/521/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/521/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1О.) звернулась до суду з позовом до управління соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області (надалі - відповідач, УСЗН), у якому просила:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі посвідчення інваліда війни відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

зобов'язати відповідача видати ОСОБА_1 посвідчення інваліда війни відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, їй встановлено третю групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботами щодо ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На переконання позивача, УСЗН протиправно відмовлено їй у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення, оскільки факт участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджений у визначеному законом порядку. За твердженням позивача, підставою для видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни є наявність у особи довідки медико-соціальної експертної комісії про причини інвалідності, а необхідність подання будь-яких інших документів, зокрема, щодо залучення особи до складу формувань Цивільного захисту, чинним законодавством не передбачено.

2. Позиція відповідача.

4.03.19 судом одержано відзив УСЗН на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 30-33/. Звертав увагу на те, що на позивача не поширюється дія пунктів 1, 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки нею не надано доказів безпосереднього залучення до складу формувань Цивільного захисту під час виконання обов'язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Водночас, наявність у позивача інвалідності, що пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є підставою для надання їй пільг та компенсацій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.19 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено копією посвідчення серії А №138057 с та вкладки №638500 с /а.с. 10/.

Залученими до матеріалів справи копіями відрядного посвідчення, витягу з наказу Котелевського обєднаного підприємства громадського харчування від 25.08.86 №119, довідки від 6.09.93 №3, довідки від 21.08.86 №3037, табеля обліку робочого часу підтверджено, що позивач була відряджена та дійсно приймала участь у ліквідація наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - працювала поваром на КППіД "Діброва" у зоні особливого контролю у період з 26.08.86 по 11.09.86 /а.с. 17-23/.

Під час повторного огляду 24.02.19 позивачу безстроково встановлено третю групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 15/.

19.12.18 позивач звернулась до УСЗН із заявою про надання їй статусу та видачу посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни згідно із Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" /а.с. 12/.

Листом від 20.12.18 вих. №03-3059 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для видачі їй відповідного посвідчення з огляду на не надання документів, що засвідчували б її участь у складі формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 13-14/.

Не погоджуючись із такою відповіддю субєкта владних повноважень, позивач звернулась до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Статтею 4 Закону України від 22.10.93 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

У відповідності до пункту 9 частини другої статті 7 названого Закону, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Разом з цим, частиною першою статті 10 Закону України від 28.02.91 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців *, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18.03.76 №1111, та Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 6.06.75 №90, було передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.

За приписами пунктів 2, 3 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.94 №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - особа з інвалідністю внаслідок війни".

Згідно з абзацом другим пункту 7 названого Положення, "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім'ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад за місцем реєстрації громадянина.

А відповідно до пункту 10 згаданого Положення, "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Суд зазначає, що пунктом 9 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ визначені дві взаємопов'язані умови набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни: 1) настання інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 2) участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

Матеріалами справи підтверджено участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також настання інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з участю у ліквідації цих наслідків.

Відповідач наведених обставин не заперечує.

Однак, відповідні обставини свідчать про те, що на позивача як на особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, поширюються пільги, гарантії і компенсації, передбачені Законом №796-ХІІ.

Водночас, для набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни (з підстав, встановлених пунктом 9 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ), окрім факту настання в особи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (стосовно позивача цей факт встановлено), необхідно виконати умову щодо прийняття такою особою участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

Це пояснюється тим, що крім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно з розпорядженням керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

Докази залучення позивача до ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони у матеріалах справи відсутні та УСЗН разом із заявою від 19.12.18 не надавались.

Надані позивачем копії довідок про відрядження у Київську область до с. Діброва свідчать про направлення ОСОБА_1 для роботи поваром на КППіД "Діброва" та участь останньої у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 26.08.86 по 11.09.86, однак, відповідні довідки не містять відомостей про залучення позивача до формувань Цивільної оборони. Навпаки, відповідними довідками підтверджено факт відрядження позивача з основного місця роботи - Котелевського обєднаного підприємства громадського харчування.

Таким чином, документи, надані позивачем разом із заявою від 19.12.18 до УСЗН та залучені до матеріалів справи, належним чином підтверджують її статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та настання інвалідності у зв'язку з тим, що вона приймала участь у таких заходах. Утім, належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони позивачем не надано. Ця обставина є істотною, позаяк в протилежному випадку статус особи з інвалідністю внаслідок війни (на підставі пункту 9 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ) поширюватиметься на всіх, хто належать до категорії осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і її наслідків і відповідно мають статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (підпункт 1 частини першої статті 9 Закону №796-ХІІ).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.02.18 у справі №368/1579/14, від 10.05.18 у справі №279/12162/15-а, від 7.06.18 у справі №377/797/17, від 21.08.18 у справі №279/2285/16-а, від 18.10.188 у справі №753/12234/17, а згідно з частиною п'ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, позивач помилково вважає, що статус особи з інвалідністю внаслідок війни з підстав, визначених пунктом 9 частини другої статті 7 Закону №3551-XII, поширюється на усіх без виключення ліквідаторів аварії на ЧАЕС, яким встановлена інвалідність.

Інформаційна довідка Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації від 11.08.17 не є нормативно-правовим актом, у зв'язку з чим не приймається судом у якості належного обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнена як особа, віднесена до 1-ої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба