Справа № 214/3586/16-а(2-а/214/106/16)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2019 року

Київ

справа №214/3586/16-а(2-а/214/106/16)

провадження №К/9901/22464/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Шарапи В. М.,

розглянув у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 214/3586/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Територіального сервісного центру № 1243 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровський області на постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року, прийняту у складі головуючого судді Євтушенка О. І., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого - Баранник Н. П., суддів: Дурасової Ю. В., Щербака А. А.

І. Суть спору

1. У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі - РСЦ МВС України в Дніпропетровській області), Територіального сервісного центру № 1243 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі - ТСЦ № 1243 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області), в якому просила:

1.1. визнати неправомірною відмову ТСЦ № 1243 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області щодо перезакріплення номерного знаку НОМЕР_2;

1.2. зобов'язати ТСЦ № 1243 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області задовольнити заяву ОСОБА_1 та перезакріпити номерний знак НОМЕР_2 за іншим транспортним засобом, зазначеним нею в заяві.

2. В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві приватної власності належить автомобіль марки "Chevrolet Aveo", за яким зареєстрований номерний знак НОМЕР_2.

2.1. З метою перезакріплення наведеного номерного знаку за іншим транспортним засобом 19 травня 2016 року позивач звернулась до ТСЦ № 1243 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області з відповідною заявою, однак 31 травня 2016 року отримала відмову в перезакріпленні номерного знаку НОМЕР_2 іншому громадянину.

2.2. Наголошує, що на підставі попередньо поданої заяви позивач здійснювала належним чином внесення щомісячної оплати послуг за зберігання номерного знаку.

2.3. Вважаючи відмову відповідача неправомірною, ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогою про зобов'язання вчинити дії, які полягають в перезакріпленні номерного знаку НОМЕР_2 іншому громадянину.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. 19 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ТСЦ № 1243 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила перезакріпити належний їй номерний знак НОМЕР_2 на транспортний засіб іншої особи.

4. При цьому у період з 03 листопада 2015 року по дату звернення вказаний номерний знак, що був закріплений за транспортним засобом позивача, за її заявою перебував на зберіганні в ТСЦ № 1243 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області та остання здійснювала оплату за таке зберігання. Вказані обставини сторонами не заперечуються

5. У відповідь на заяву ОСОБА_1 у листі від 31 травня 2016 року № 31/4-1243/Д-35 відповідачем повідомлено про відмову у задоволенні її заяви про перезакріплення номерного знаку НОМЕР_2 за транспортним засобом іншої особи з посиланням на пункт 5.2 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року № 379 (далі - Інструкція № 379).

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

6. Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року, позовні вимоги задоволено.

6.1. Визнано неправомірною відмову ТСЦ № 1243 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області в перезакріпленні номерного знаку НОМЕР_2.

6.2. Зобов'язано ТСЦ № 1243 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області задовольнити заяву ОСОБА_1 від 19 травня 2016 року та перезакріпити номерний знак НОМЕР_2 за іншим транспортним засобом, вказаним ОСОБА_1

7. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством не передбачено обов'язку видачі номерних знаків легкових автомобілів, виготовлених відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, після здачі їх на зберігання у Регіональний сервісний центр у порядку, визначеному чинним законодавством, виключно тому власнику, який здійснював їх замовлення, а навпаки, передбачено можливість перезакріплення таких номерних знаків за зверненням власника за транспортними засобами інших власників.

8. Зазначена позиція підтримана Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

IV. Касаційне оскарження

9. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким відмовити в позові.

10. Свою касаційну скаргу мотивує неврахуванням судами попередніх інстанції, що в процесі реєстрації транспортного засобу не відбувається набуття права власності на номерні знаки, які виконують функцію ідентифікації транспортного засобу під час участі у дорожньому русі, а отже до них не можуть застосовуватись норми права, що регулюють право власності. Таким чином особа, за транспортним засобом якої перезакріплюються номерні знаки, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр, при державній реєстрації транспортного засобу повинна сплатити їх вартість відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29 жовтня 2007 року № 432 "Про встановлення вартості номерних знаків легкових автомобілів, виготовлених відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, що видаються за бажанням власників легкових

автомобілів" (далі - Наказ МВС України від 29 жовтня 2007 року № 432).

10.1. Крім того, вказує, що суди попередніх інстанцій знехтували вимогами статті 34 Закону України "Про дорожній рух" та пункту 42 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388), в частині обов'язкової умови при перезакріпленні номерних знаків їх відповідності діючим стандартам. Враховуючи невідповідність номерних знаків НОМЕР_2 діючому стандарту, що було досліджено в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції, зазначені номерні знаки не можуть бути видані іншій особі без виготовлення їх як нових, не порушуючи при цьому вимог нормативних документів, що регулюють порядок реєстрації транспортних засобів.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

11. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

12. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

13. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

14. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. За змістом статті 34 Закону України "Про дорожній рух", в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ. Для автоматизованого обліку зареєстрованих транспортних засобів та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов'язок щодо їх реєстрації. Єдині зразки державних номерних знаків та вимоги до них, у тому числі тих, що виготовляються за індивідуальним замовленням, встановлюються державними стандартами України.

16. Згідно з пунктом 1 Порядку № 1388, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

17. Положеннями пункту 8 Порядку № 1388 обумовлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортного засобу, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

18. За приписами пункту 16 Порядку № 1388 номерний знак видається на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби.

19. Порядок здійснення центрами надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення і видачі свідоцтв про реєстрацію ТЗ, тимчасових реєстраційних талонів та номерних знаків на ТЗ встановлюється Інструкцією № 379, пунктом 4.1. якої передбачено, що у разі заміни номерних знаків (крім випадків їх втрати або викрадення) проводиться перереєстрація ТЗ із заміною свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта). При цьому попередньо видані номерні знаки вилучаються. На заяві обов'язково проставляються відмітка про їх вилучення із зазначенням дати вилучення та підпис уповноваженої посадової особи. Вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що вже були в користуванні, і при їх відповідності встановленим вимогам можуть видаватися для повторного використання або знищуватися в установленому порядку.

20. Відповідно до пункту 5.2. Інструкції № 379 у разі зняття транспортного засобу з обліку, номерні знаки, які були закріплені за ТЗ, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві.

За письмовою заявою власника ТЗ або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, який проводив зняття з обліку ТЗ, за умови внесення плати за їх зберігання відповідно до вимог пункту 3.5 глави 3 цієї Інструкції. Зазначені номерні знаки за зверненням їх власника перезакріплюються за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників.

За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.

Номерні знаки легкових автомобілів, виготовлені відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, які здані до підрозділу Державтоінспекції МВС України без надання власником такого транспортного засобу письмової заяви про їх зберігання, знищуються в установленому законодавством порядку, а в разі надходження заяви про отримання такого номерного знака від іншого власника транспортного засобу виготовляються як нові та видаються відповідно до вимог чинного законодавства.

21. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

22. При цьому приписами статті 179 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

VI. Позиція Верховного Суду

23. За такого правового врегулювання Верховний Суд зауважує, що номерний знак не є об'єктом права власності у розумінні статті 316 ЦК України, а є ідентифікаційним знаком в процедурі державної реєстрації транспортного засобу. Вільний обіг номерного знаку у цивільному обороті не передбачено, а тому реалізація щодо нього (номерного знаку) особою права вільного володіння та розпорядження не може здійснюватись. При цьому власник транспортного засобу при його реєстрації фактично здійснює відшкодування встановленої нормативним актом вартості номерних знаків, а не придбаває їх у власність, незалежно від розміру такого відшкодування.

24. Підтвердженням цього також є запроваджені пунктом 16 Порядку № 1388 обмеження щодо заборони вивезення (пересилання) за межі України номерних знаків, виданих на території України, окремо від транспортних засобів, на які вони видані.

25. Аналіз наведених правових норм також дає підстави для висновку, що частина друга пункту 5.2 Інструкції № 379 регулює обіг всіх номерних знаків, крім тих, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, та обіг яких регулюється частиною четвертою цього пункту і не передбачає можливість перезакріплення цих номерних знаків за іншою особою, зокрема і безоплатно. Іншому власнику транспортного засобу такі номерні знаки виготовляються як нові та видаються відповідно до вимог чинного законодавства на загальних підставах, тобто із внесенням плати за них відповідно до наказу МВС України від 29 жовтня 2007 року № 432.

26. При цьому власник транспортного засобу з наведеними номерними знаками має право на вказаний у заяві термін передати їх на зберігання до Центру, який проводив зняття з обліку транспортного засобу, за умови внесення плати за їх зберігання. І лише у разі відсутності такої заяви, номерні знаки, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009 знищуються в установленому законодавством порядку, а в разі надходження заяви про отримання такого номерного знака від іншого власника транспортного засобу виготовляються як нові та видаються відповідно до вимог чинного законодавства.

27. Крім того Інструкцією № 379 визначено, що за заявою власника транспортного засобу з наведеними номерними знаками вони перезакріплюються за іншими придбаними ним транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників.

28. З матеріалів справи вбачається, що після зняття з обліку у ТСЦ № 1243 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області належного ОСОБА_1 автомобіля, нею здано номерні знаки та відповідно до пункту 5.2 Інструкції №379 подано заяву про прийняття належних їй номерних знаків на вказаний у заяві термін із внесенням плати за зберігання.

29. Враховуючи, що дія пункту 5.2 Інструкції № 379 поширюється на випадки відсутності письмової заяви власника транспортного засобу про зберігання номерного знаку та з урахуванням того, що після зняття з обліку автомобіля, позивач передала закріплений номерний знак на зберігання із внесенням плати за таке зберігання, відмова в перезакріпленні номерного знаку НОМЕР_2 з посиланням на пункт 5.2 Інструкції № 379 є безпідставною.

30. Верховний Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо унеможливлення перезакріплення номерного знаку НОМЕР_2 за іншим транспортним засобом з підстав їх невідповідності діючим вимогам ДСТУ 4278:2014 "Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів" у зв'язку зі змінами в символіці, оскільки вказані обставини в розумінні пункту 5.2 Інструкції № 379 не можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви позивача.

31. За таких обставин Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що номерні знаки, які зберігаються за письмовою заявою власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи у Центрі, який проводив зняття з обліку цього транспортного засобу, за умови внесення плати за їх зберігання, за заявою перезакріплюються за іншими придбаними ним транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників. Прямої вказівки на протилежне Інструкція № 379 не містить.

32. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

33. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

34. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

35. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровський області залишити без задоволення.

2. Постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

В. М. Шарапа