Справа № 9901/4/19
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2019 року

Київ

справа №9901/4/19

адміністративне провадження №П/9901/4/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

головуючого судді: Бевзенка В.М.,

суддів - Бившевої Л.І., Данилевич Н.А., Шипуліної Т.М., Шарапи В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Ігнатенко О.В.,

представника відповідача - Лисюка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду як до суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якій просить зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України усунути порушення статей 8, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Протоколу №12 до цієї Конвенції, статей 1 та 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації», шляхом прийняття рішення про допущення ОСОБА_2 до тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей при проведенні конкурсного відбору на заміщення вакантних посад до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає таке:

- висновок про підсумки тестувань особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей (2017__11_486), який відповідач має намір врахувати при проведенні конкурсного відбору на заміщення вакантних посад до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду, не відображає достовірних даних відносно притаманних позивачу особисто морально-психологічних якостей і загальних здібностей, оскільки проходження такого тестування мало місце більше ніж рік тому, в той час, коли позивач перебувала вкрай важкій життєвій ситуації пов'язаної з травмою хребта та непомірним больовим синдромом, пов'язаним з необхідністю прийняття медичних препаратів, які суттєво впливали на морально-психологічний стан та свідомість;

- недопущення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України до проходження тестувань морально-психологічних якостей і загальних здібностей ставить позивача в нерівне та гірше становище в порівнянні з іншими учасниками вказаного конкурсу та становить втручання у її права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що є порушенням статті 14, статті 1 Протоколу №12 Конвенції, статті 43 Конституції України, статей 1, 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06 вересня 2012 року №5207-VI (далі - Закон №5207);

- Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) не містить обмежень з приводу не можливості проходження кандидатом у межах конкурсного відбору тестування морально-психологічних якостей і загальних здібностей у разі проходження ним в межах одного року кваліфікаційного оцінювання на підтвердження права здійснювати правосуддя в суді в якому він працював.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, зокрема, таке:

- 30 березня 2018 року позивач повідомила відповідача про те, що під час проходження тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей вона погано себе почувала та перебувала у вкрай важкій життєвій ситуації, пов'язаній із травмою хребта та непомірним больовим синдромом, майже через 4 місяці з моменту тестування та через 9 днів після ознайомлення з висновком складеним за результатами тестування. Позивач не повідомляла відповідача про будь-які обставини, які унеможливлювали б проходження нею тестування, як до моменту такого тестування, так і безпосередньо після його проведення;

- комісією було встановлено наявність дійсних результатів 59 учасників конкурсу, стосовно яких, за однакових умов (дійсність результатів проведеного стосовно них тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей) було ураховано чинні результати тестувань особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, отримані в межах кваліфікаційного оцінювання, рішення за результатами якого було ухвалено менше одного року до моменту вирішення питання про призначення тестування учасникам конкурсу.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач у судове засідання не з'явилась. Про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. В позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Суд заслухав пояснення представника відповідача, дослідив надані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень і з'ясував таке.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 02 серпня 2018 року №185/зп-18 оголошено конкурс на зайняття 78 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.

У вересні 2018 року позивач звернулась до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із заявою про участь у конкурсі на зайняття вакантної посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, оголошеному вказаним рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 жовтня 2018 року №231/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання у межах конкурсу на зайняття 26 вакантних посад суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, щодо позивача.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 30 листопада 2018 року №290/зп-18 вирішено, зокрема: призначити проведення тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей 257 учасникам конкурсу на зайняття 78 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду; урахувати наявні результати тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей під час кваліфікаційного оцінювання у межах конкурсу на зайняття 78 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду 59 кандидатів на посади суддів відповідних судів згідно з додатком 2, в тому числі щодо позивача.

Листом від 07 грудня 2018 року за вих. №14-7359/18 Вища кваліфікаційна комісія суддів України надала відповідь на заяву позивача про ухвалення рішення щодо повторного проведення щодо неї тестування з метою перевірки особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, в якій повідомила позивача про те, що відповідно до положень пункту 6.1 глави 4 розділу II Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03 листопада 2016 року №143/16 (далі - Положення №143/16) результати тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей ОСОБА_2 є дійсними до 17 квітня 2019 року, оскільки рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України за результатами її кваліфікаційного оцінювання було ухвалено 17 квітня 2018 року. Натомість, повторне тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей судді (кандидата на посаду судді) до спливу одного року з дня ухвалення Комісією рішення за результатами відповідного кваліфікаційного оцінювання нормативними документами Вищої кваліфікаційної комісії суддів України не передбачено.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача про не допущення до тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей в межах конкурсу до Верховного Суду, позивач звернулась з цим позовом до суду.

При прийнятті рішення Суд керувався таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 79 Закону №1402-VIII передбачено, що конкурс на зайняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та положення про проведення конкурсу.

Частиною першою, другою, статті 81 Закону №1402-VIII передбачено, що спеціальною процедурою призначення на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду для цілей цього Закону вважається процедура призначення на посаду судді відповідного суду осіб, які відповідають одній із вимог, визначених частиною першою статті 28, частиною першою чи другою статті 33, частиною першою статті 38 цього Закону відповідно.

На посаду судді Верховного Суду за спеціальною процедурою може бути призначена особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Верховному Суді, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 38 цього Закону.

Частиною п'ятою статті 81 Закону №1402-VIII передбачено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України: 1) на підставі поданих документів встановлює відповідність особи вимогам до кандидата на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду та формує його досьє; 2) проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду; 3) проводить спеціальну перевірку щодо кандидатів на посаду судді, які допущені до етапу дослідження досьє та проведення співбесіди кваліфікаційного оцінювання. Перелік уповноважених державних органів, вимоги до інформації, що повинна бути надана або отримана за результатами спеціальної перевірки, та строки надання інформації уповноваженими державними органами визначаються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з урахуванням інформації, що міститься у досьє кандидатів на посаду судді, та строків проведення відповідного конкурсу. Результати спеціальної перевірки враховуються при ухваленні рішення Комісії за результатами кваліфікаційного оцінювання; 4) за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності такого кандидата здійснювати правосуддя у відповідному суді та визначає його рейтинг для участі у конкурсі.

Згідно частини третьої статті 84 Закону №1402-VIII суддя (кандидат на посаду судді) може звернутися до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з відповідною заявою про проведення його кваліфікаційного оцінювання не раніше ніж через один рік з дня ухвалення рішення Комісією за результатами останнього кваліфікаційного оцінювання, крім випадків, коли він подає заяву про проведення оцінювання на зайняття вакантної посади судді в суді нижчої інстанції або іншої спеціалізації.

Порядок врахування результатів останнього кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді) визначається рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

За змістом пункту 1 глави 4 розділу II Положення №143/16 тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей проводиться у разі ухвалення Комісією відповідного рішення та за визначеною у ньому методикою.

Рішення Комісії щодо проведення цих тестувань не може встановлюватися індивідуально стосовно певного судді чи групи суддів у межах проведення відповідної процедури кваліфікаційного оцінювання.

Пунктом 5 глави 4 розділу II Положення №143/16 передбачено, що результати тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей зберігаються у суддівському досьє (досьє кандидата на посаду судді) відповідно до порядку формування і ведення суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді).

Пунктом 6.1 глави 4 розділу II Положення №143/16 передбачено, що результати тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей судді (кандидата на посаду судді) є дійсними протягом одного року з дня ухвалення рішення Комісією за результатами відповідного кваліфікаційного оцінювання і враховуються у разі проведення кваліфікаційного оцінювання протягом цього періоду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вважає, що висновок про підсумки тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей, складений у межах процедури кваліфікаційного оцінювання позивача на відповідність займаній посаді судді Житомирського апеляційного адміністративного суду, не відображає достовірних даних відносно притаманних їй особисто морально-психологічних якостей і загальних здібностей, оскільки проходження такого тестування мало місце більше року тому, коли вона перебувала у вкрай важкій життєвій ситуації, пов'язаній із травмою хребта та непомірним больовим синдромом пов'язаним із необхідністю прийняття медичних препаратів, які суттєво впливали на її морально-психологічний стан та свідомість.

Суд відхиляє вказані доводи, оскільки про ці обставини позивач повідомила відповідача 30 березня 2018 року, майже через 4 місяці з моменту тестування та через 9 днів після ознайомлення з висновком, складеним за результатами такого тестування.

Поданими сторонами доказами не підтверджено обставин щодо повідомлення відповідача про будь-які обставини, які унеможливлювали б проходження позивачем тестування, як до його проведення, так і безпосередньо після його проведення.

Позивач вважає, що відповідач, не призначивши стосовно неї тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей під час проведення конкурсу на заміщення вакантних посад судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, ставить її у нерівне та гірше становище по відношенню до інших учасників конкурсу, та вбачає у таких діях ознаки дискримінації.

Згідно з статтею 14 Конвенції користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 1 Закону №5207 дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) указує на те, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб без об'єктивного та розумного обґрунтування у відносно схожих ситуаціях (рішення від 11 червня 2002 року у справі «Вілліс проти Сполученого Королівства», заява № 36042/97, пункт 48).

Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об'єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю (рішення ЄСПЛ у справі «Пічкур проти України» від 07 листопада 2013 року, заява № 10441/06, пункти 48-49 ).

Як вбачається з матеріалівс прави, відповідачем було встановлено наявність дійсних результатів 59 учасників конкурсу, в тому числі результатів позивача, стосовно яких, за однакових умов (дійсність результатів проведеного стосовно них тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей) було ураховано чинні результати тестувань особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, отримані в межах кваліфікаційного оцінювання, рішення за результатами якого було ухвалено менше одного року до моменту вирішення питання про призначення тестування учасникам конкурсу.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що не призначення стосовно неї тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей під час проведення конкурсу до Верховного Суду ставить її у нерівне та гірше становище в порівнянні з іншими учасниками конкурсу та є дискримінацією, оскільки такі дії вчинені відповідачем у спосіб, на підставі та у межах повноважень, передбачених Законом №1402-VIII, Положенням №143/16, з дотриманням вимог Закону №5207.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у спосіб, на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України, а позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 250, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складене та підписане 20 березня 2019 року.

Головуючий суддя В.М.Бевзенко

Судді Л.І.Бившева

Н.А.Данилевич

М.Шипуліна

В.М.Шарапа