Справа № 160/8573/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2019 року

м. Дніпро

справа № 160/8573/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 р. (суддя Ільков В.В.) в адміністративній справі №160/8573/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " АТБ-маркет" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішень коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю " АТБ-маркет" звернулось до суду з позовом в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2018/000025/2 від 06.07.2018; визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2018/08412 від 06.07.2018.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю. Скаржник вказує, що за умовами Контракту №2737-HD/CN (п. 2.2 Контракту) чітко та однозначно визначено, що ціна на товар включає в себе вартість пакування, а органом ДФС не доведено інше. Декларанту було запропоновано, відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якість та вартісні характеристики товарів, підготовленими спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення. Скаржник посилається на те, що стаття 53 Митного кодексу України дозволяє вимагати додаткові документи у декларанта, якщо подані ним документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідач не довів наявності підстав, через що не зрозумілі підстави для огляду додаткових документів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноваженого представника не направив, надіслав клопотання, в якому просив провести судове засідання без участі представника.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

16 червня 2014 р. між позивачем, ТОВ “АТБ-маркет” (Покупець) та NINGBO HOME-DOLLAR IMP. & EXP.CORP (Нінгбо, Китай) (Продавець) укладено контракт № 2737-HD/CN від 16.06.2014 року за умовами, якого продавець поставляє, а покупець купує товар партіями, у відповідності до вимог, на умовах та за ціною, що визначені у додатках та специфікаціях. 11 травня 2018 р. між вищевказаними сторонами підписано специфікацію № 242 до вказаного контракту, якою погоджено продаж на умовах поставки FOB-Ningbo (Інкотермс 2000), товару, а саме: салатник скляний (арт. HD0715) у кількості 14 800 од. за ціною 0,6 дол. США за шт., а всього на 8 928,00 дол. США; тарілка скляна (арт. HD0716) у кількості 13 680 од. за ціною 0,58 дол. США за шт., а всього на 7 934,40 дол. США. Специфікацією № 242 від 11.05.2018 визначено умови оплати - протягом 5 банківських днів з дати митного оформлення в Україні. 05 липня 2018 р. ТОВ “АТБ-маркет” було надано до Одеської митниці ДФС митну декларацію №UA500060/2018/020342 від 05.07.2018. У графі 43 МД № UA500060/2018/020342 від 05.07.2018 декларантом зазначено метод визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), передбачений ст.58 Митного кодексу України. Митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, становить 16 862,40 дол. США. Для митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

- декларація митної вартості №UA500060/2018/020342 від 05.07.2018;

- зовнішньоекономічний контракт № 2737-HD/CN від 16.06.2014;

- специфікації № 242 від 11.05.2018 до вищевказаного контракту;

- рахунок-фактура (інвойс) № 18HDL1015TTF06 від 11.05.2018;

- картка рахунок: 63.2 від 01.08.2018;

- Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 40-0197-18-00011 від 01.03.2018;

- заява на страхування № 40-0197-18/00011/392 від 16.05.2018.

У ході проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, митницею були виявлені розбіжності у поданих документах. Декларанту було запропоновано, відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

06 липня 2018 р. на вимогу відповідача позивачем подано додаткові документи, а саме: копію митної декларації країни відправлення № 49761699 від 13.05.2018;

прайс-лист виробника б/н від 26.04.2018; комерційну пропозицію б/н від 02.05.2018.

За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2018/000025/2 від 06.07.2018, згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товару із застосуванням резервного методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів та митну вартість товару було скориговано з рівня 1,49 дол. США/кг. до рівня 2,22 дол. США/кг. У зв'язку з прийняттям відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/08414 від 06.07.2018.

Оформлення товару (задекларованого за МД № UA500060/2018/020342 від 05.07.2018) здійснено позивачем з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2018/000025/2 від 06.07.2018 і випущено відповідачем у вільний обіг вже за МД № UA500060/2018/020548 від 06.07.2018 під гарантію відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Протягом дії гарантійних зобов'язань за МД №UA500060/2018/020548 від 06.07.2018 ТОВ “АТБ-маркет”, для підтвердження заявленої митної вартості товарів, звернулося із листом (заявою) №М-2018-3731 від 18.09.2018 до відповідача, в якому просили відповідача скасувати вищезазначене рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2018/000025/2 від 06.07.2018 та повернути (вивільнити) надану фінансову гарантію. До вищевказаної заяви позивачем було додано: платіжне доручення № 1290 від 09.07.2018; swift від 11.07.2018 року до платіжного доручення № 1290 від 09.07.2018; заяву на купівлю іноземної валюти № 1290 від 09.07.2018; платіжне доручення №528059 від 13.07.2018; платіжне доручення № 528087 від 13.07.2018; акти прийому-передачі виконаних робіт № 1121 від 12.07.2018; № 1122 від 12.07.2018 від ТОВ “Фосдайк Групп” до договору транспортного експедирування № 02-2015-7 від 02.07.2015; картку рахунок: 63.2 на 01.08.2018; прайс-лист б/н від 26.04.2018 від продавця оцінюваних товарів; комерційну пропозицію б/н від 02.05.2018 від продавця оцінюваних товарів; експортний висновок Дніпропетровської ТПП №ГО-2057 від 14.09.2018; митну декларацію країни відправлення № 49761699 від 13.05.2018; переклад митної декларації країни відправлення № 49761699 від 13 травня 2018 року.

26 вересня 2018 р. листом №4785/10/15-70-19-01 відповідач відмовив позивачу у скасуванні вищевказаного оскаржуваного рішення та поверненні (вивільненні) наданої фінансової гарантії, з посиланням на те, що у наданих документах позивачем не підтверджено документально така складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов’язаних із пакуванням. Крім того, документи надані позивачем, містять розбіжності: в актах надання послуг зазначено номер контейнера № САIU4327740, а до митного оформлення було заявлено товар, який знаходиться у контейнері MRKU4455634. При цьому вартість транспортування відрізняється, зазначена в актах надання послуг відмінна від вартості транспортування згідно декларації митної вартості до МД від 06 липня 2018 року №UA500060/2018/020548.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, приймаючи спірні рішення, запропонував декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, провів консультацію з декларантом шляхом обміну електронними повідомленнями, а тому з урахуванням ненадання декларантом усіх необхідних належних для підтвердження митної вартості додаткових документів, прийняв обґрунтоване рішення про визначення митної вартості за резервним методом, при цьому зазначивши у рішенні послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.Пунктом 2 частини 2 цієї ж статті визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частина 5 статті 53 Митного кодексу України забороняє вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Митний орган має право витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать встановлені обставини справи, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки відповідача про те, що позивачем не підтверджена документально така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов’язаних із пакуванням, а також не було надано виписку з бухгалтерської документації та висновок про вартісні характеристики товарів.

Щодо доводів відповідача, що позивачем не було підтверджено документально така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов’язаних із пакуванням колегія суддів зазначає наступне.

Умовами Контракту №2737-HD/CN (п. 2.2 Контракту) визначено, що ціна на товар включає в себе вартість пакування, у зв’язку з чим колегія суддів погоджується з доводами позивача, що відсутні підстави для окремого додавання вартості упаковки до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначені митної вартості товару.

Щодо доводів скаржника про невідповідність страхового поліса вимогам Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідач вказував на те, що згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий страховий поліс 40-0197-18-00011/392 не відповідає вищезазначеним умовам.

Специфікацією № 244 від 18.05.2018 до Контракту № 2737-HD/CN погоджено продаж товару на умовах поставки FOB-Ningbo.

Відповідно до пунктів А.3. та Б.3. «Договори перевезення та страхування» терміну поставки FOB як у Продавця та і Покупця відсутні зобов'язання щодо укладення договорів страхування. Відтак, при поставці товару на умовах FOB сторони самостійно вирішують, чи бажають вони застрахувати товар та в якій мірі.

ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за Генеральним договором добровільного страхування вантажів від 01.03.2018 року № 40-0197-18-00011, укладеним з ПАТ «СК «Українська страхова група», здійснило добровільне страхування товару. Сгідно страхового сертифікату № 40-0197-18-00011/392 страховий тариф складає 0,034% від страхової суми – 441977, 11 грн., страховий платіж 150,27 грн.

Таким чином, ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" до митного органу надані документи на підтвердження здійснення страхування.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що є підставою для скасування оскарженого рішення згідно статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України. Також колегія суддів вважає, що позов ТОВ «АТБ-маркет» підлягає задоволенню за наведених у цій постанові підстав.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року в адміністративній справі №160/8573/18 скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA500060/2018/000025/2 від 06 липня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2018/08412 від 06 липня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС (, вул. Гайдара, 21-а, м. Одеса, 65078) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" (код 33949678, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, 52005, вул. Василя Сухомлинського, 76) понесені судові витрати на сплату судового збору за подачу адміністративного позову в сумі 3524 (Три тисячі п’ятсот двадцять чотири) гривні та на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 5286 (П’ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 05 березня 2019 року і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена у повному обсязі 25 березня 2019 року.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук