Справа № 309/3437/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2460/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Заверухи О.Б.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС в особі тимчасового виконувача обов'язків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

суддя в 1-й інстанції Волощук О.Я.,

час ухвалення рішення 12.12.2018 року, час не вказано,

місце ухвалення рішення м. Хуст,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС в особі тимчасового виконувача обов'язків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_3 (далі відповідач) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України № 4440/30500/18 від 07.11.2018 року та закриття провадження у справі.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив позивач, який вважає, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позовних вимог повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що наведена причина порушення терміну вивезення автомобіля за межі території України відноситься до обставин непереборної сили і може звільнити особу від відповідальності, оскільки на підтвердження вказаних обставин були надані належні докази. Крім того, судом першої інстанції допущено грубі порушення норм процесуального права під час розгляду позову, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2018 року скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обовязковою, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності. Крім того, представником відповідача подано суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою №4440/30500/18 від 07.11.2018 року в справі про порушення митних правил відповідачем накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

З постанови вбачається, що 12.09.2018 року о 21 год. 20 хв. у зону митного контролю ділянки «виїзд з України» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль «LAND ROVER» модель «RANGE ROVER» реєстраційний номерний знак Чехії 4L91142, VIN: SALLMAMC42A100150 під керуванням громадянина України - позивача, який прямував із України в Чехію.

Згідно інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи ДФС, даний транспортний засіб був ввезений позивачем на митну територію України 24.08.2018 року о 06 год. 11 хв. через пункт пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «Транзит».

Позивач зазначив, що не вивіз свій транспортний засіб у визначені законом терміни у зв'язку з тим, що автомобіль перебував на ремонті. В підтвердження поломки транспортного засобу надав довідку СТО ПП ОСОБА_4 від 12.09.2018 року № 408, квитанцію про оплату від 12.09.2018 року за № 408, акт прийому автомобіля для ремонту від 27.08.2018 року б/н, акт видачі автомобіля з ремонту від 12.09.2018 року б/н, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_4, копію витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_4

Проте, відповідач не встановив підстав для застосування відносно позивача положень ч.1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність за вчинення порушень митних правил внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до частини першої статті 381 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Статтею 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі статтею 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Положеннями статті 192 МК України визначено що, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною третьою статті 470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені МК України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затв. Наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012 року (далі - Порядок).

Відповідно до визначення у пункті 2 розділу VІІІ Порядку аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3 розділу VІІІ Порядку визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до пункту 5 Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відносини ремонту транспортних засобів в Україні регулюються Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2014 року № 615 (далі - Правила), які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг.

Згідно з пунктом 3 розділу 3 Правил послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Відповідно до пункту 7 розділу 5 Правил документами, що підтверджують надання послуги є: акт передачі-прийняття КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура.

Пунктом 8 розділу 7 Правил визначено, що, виконавець після виконання робіт надає замовнику такі документи: рахунок-фактуру, наряд-замовлення, накладну, квитанцію про оплату наданих послуг.

Позивач надав суду документи на підтвердження поломки автомобіля (а.с. 13-18), проте колегія суддів звертає увагу на невиконання такої умови як термінове повідомлення найближчого органу доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що заяву про неможливість вивезення автомобіля датовано позивачем та отримано митницею 11.09.2018 року, тобто після спливу встановленого законом строку на транзитне перевезення, хоча, як встановлено судом, автомобіль знаходився в ремонті з 27.08.2018 року.

Поважних причин пропуску строку повідомлення митного органу про поломку автомобіля позивач не вказав.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність правомірності прийнятої постанови та порушення позивачем норм та вимог МК України.

Щодо твердження позивача про порушення його права на захист, колегія суддів зазначає, що позивачем було власноручно підписано протокол та постанову у справі про порушення митних правил без жодних зауважень. Крім того, при розгляді справи про порушення митних правил позивач не скористався можливістю залучення представника, жодних клопотань про участь у справі захисника не подавав і особисто був присутнім на розгляді, тому суд не вважає його право на захист порушеним. Колегія суддів зазначає, що запрошення захисника в адміністративному провадженні є правом позивача, а не обовязком митного органу.

Щодо твердження позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає, що такі не призвели до неправильного вирішення справи і не є обовязковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, як це передбачено ст.317 КАС України.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.272,286,308,311,315,317,321,322,325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2018 року у справі № 309/3437/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повний текст постанови виготовлений 20.03.2019 року.