Справа № 645/106/19
Суддя: Бондарєва І. В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/106/19
Провадження № 2-а/645/38/19

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2019 року
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бондарєва І.В.,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,
учасники справи: позивач ОСОБА_2 (не зявився), відповідач ОСОБА_3 (не зявився),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №835200 від 03.01.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та про накладення штрафу у розмірі 425,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 03.01.2019 р. близько 12 год. 15 хв. позивач рухався на автомобілі НОМЕР_1 по Полтавському шосе з дотриманням ПДР Україну. За адресою: м. Харків, Полтавське шосе, 208а, його зупинив інспектор роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 та повідомив позивача, що на думку інспектора, позивач здійснив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. Інспектор так і не продемонстрував позивачеві жодних доказів начебто вчинення ним правопорушення та не попередив, що він здійснював чи здійснює превентивний захід - застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Розуміючи, що вступати у конфлікт з працівником поліції не можна, а слід виконувати його вказівки, позивач предявив йому водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і став чекати розгляду справи, а інспектор через декілька хвилин підійшов до позивача за тією ж адресою з вже складеною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 835200 про начебто скоєне позивачем адміністративне правопорушення, а саме: «03.01.2019 р. о 12 год. 12 хв. в м. Харків Полтавське шосе, 208а водій керуючи т/з проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. є) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП.» Цією постановою до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
Вважає,постанову незаконною, необгрунтованою та такою, що винесена з грубим порушенням прав позивача та чинного законодавства України. Крім того, при винесені постанови інспектором були порушені права позивача, передбачені ст.268 КУпАП України та ст. 251 КУпАП України, у звязку з чим, позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №835200 від 03.01.2019 року.
В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутність відповідача, за наявними матеріалами, та ухвалює рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 03.01.2019 року інспектором роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії ЕАВ №835200 від 03.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.
Згідно змісту оскаржуваної постанови, при розгляді вказаної справи відповідачем встановлено, що 03.01.2019 р. о 12 год. 04 хв. в м. Харків, по вул.. Полтавське шосе, 208а, на порушення п. 8.7.3. е) ПДР України, керуючи транспортним засобом PEOGEOT BOXER, д.н.з. НОМЕР_2, водій проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП (а.с.13) .
Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Враховуючи, що відповідач, який є в даному випадку субєктом владних повноважень, не надав суду доказів правомірності свого рішення, його законність та правомірність не може не викликати у суду сумнів.
Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, справа розглянута за адресою: м.Харків, Полтавське шосе, 208а, тобто на місці зупинки транспортного засобу.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи, заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по- друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Згідно ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.
Як вказує позивач, та що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду справи, відповідачем під час винесення постанови не було надано можливості позивачеві в повному обсязі скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
Наведене свідчить про те, що відповідачем під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на обєктивний та справедливий розгляд справи.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення" від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.
На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд дійшов висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Суд зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів суду правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд дійшов до висновку про те, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем не було дотримано встановленого законом порядку її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку.
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.9, 19, 73-77, 122, 139, 143, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 286 КАС України, суд
п о с т а н о в и в:
Позовні вимоги задовільнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №835200 від 03.01.2019 року інспектора роти № 6 батальйону 2 № Управління патрульної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України та про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, безпосередньо до Харківського Апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено: 21.03.2019 р.

Суддя: