Справа № 1.380.2019.000728
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.000728
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Коморного О.І.

секретар судового засідання Редкевич О.Р.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Тювик» про визнання протиправним рішення Головного управління ДФС у Львівській області та зобовязання Державної фіскальної служби України вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Тювик», в якій містяться вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.10.2018 р. № 970498/22406381 про відмову в реєстрації податкової накладної № 22 від 26.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 22 від 26.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних станом на 09 листопада 2017 року.

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.10.2018 р. №970493/22406381 про відмову в реєстрації податкової накладної № 23 від 30.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 23 від 30.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних станом на 09 листопада 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання укладеного договору від 02.06.2017 року № ДЗ-14, між позивачем та контрагентом ПАТ «Хмельницькобленерго», останній перерахував на поточний рахунок ПП «Тювик» авансовий платіж в розмірі 321900,00 грн, вт.ч. ПДВ-53650,00 грн. Позивачем 13 червня 2017 року складено податку накладну №3 та надіслало її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 30 червня 2017 року та така була зареєстрована в ЄРПН. Після проведення господарських операцій з вказаним контрагентом, вартість виконаних робіт становила 1042632,98 грн, 26 жовтня 2017 року ПП «Тювик» склало податку накладну №22 на суму вартості виконаних робіт, яка перевищує розмір попередньої оплати, 720732,98 грн. (1042632,98-321900.00), та надіслало її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 09 листопада 2017 року. Проте, реєстрація податкової накладної була зупинена. На пропозицію зазначену в квитанції №1 до податкової накладної №22, позивачем надіслано в електронному вигляді скаргу, пояснення та копії бухгалтерських та податкових документів. Однак, відповідач прийняв оскаржуване рішення № 970498/22406381 від 30.10.2018 р., яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №22 від 26.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з ненаданням ПП «Тювик» договорів з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. Рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України залишено скаргу ПП «Тювик» без задоволення, а рішення ГУ ДФС у Львівській області про відмову у реєстрації податкової накладної №22 від 26.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, з тих підстав, що відсутні копії документів, які підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі. Позивач вважає, що дотримав всіх законодавчих вимог щодо складання та реєстрації податкової накладної, надав Стрийській ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області та ДФС України пояснення та всі наявні у нього документи стосовно підтвердження наведеної в податковій накладній інформації, та у ГУ ДФС у Львівській області були відсутні підстави для відмови у реєстрації податкової накладної №22 від 26 жовтня 2017 року та прийняття рішення від 30.10.2018 р. №970498/22406381.

Разом з тим, позивачем обґрунтовано реальність господарських операцій здійснених між контрагентом ПАТ «Хмельницькобленерго», в результаті чого складено податкову накладну № 23 від 30 жовтня 2017 року. Зокрема зазначає, що на виконання укладеного договору від 13.06.2017 року №ДЗ-29 між позивачем та контрагентом ПАТ «Хмельницькобленерго», останній перерахував на поточний рахунок ПП «Тювик» авансовий платіж в розмірі 71070,90 грн, вт.ч. ПДВ-11845,15 грн. Позивачем 05 липня 2017 року складено податку накладну №1 та надіслало її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 19 липня 2017 року та така була зареєстрована в ЄРПН. Після проведення господарських операцій з вказаним контрагентом, 30 жовтня 2017 року ПП «Тювик» склало податку накладну №23 на суму вартості виконаних робіт, яка перевищує розмір попередньої оплати, 165832,10 грн (236903,00-71070,90), та надіслало її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 09 листопада 2017 року. Проте, реєстрація додаткової накладної була зупинена. На пропозицію зазначену в квитанції №1 до податкової накладної №23, позивачем надіслано в електронному вигляді скаргу, пояснення та копії бухгалтерських та податкових документів. Однак, відповідач прийняв оскаржуване рішення №970493/22406381 від 30.10.2018 року, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №23 від 30.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з ненаданням ПП «Тювик» договорів з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України залишено скаргу ПП «Тювик» без задоволення, а рішення ГУ ДФС у Львівській області про відмову у реєстрації податкової накладної №23 від 30.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, з тих підстав, що відсутні копії документів, які підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі. Позивач вважає, що дотримав всіх законодавчих вимог щодо складання та реєстрації податкової накладної, надав Стрийській ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області та ДФС України пояснення та всі наявні у нього документи стосовно підтвердження наведеної в податковій накладній інформації, та у ГУ ДФС у Львівській області були відсутні підстави для відмови у реєстрації податкової накладної №23 від 30 жовтня 2017 року та прийняття рішення від 30.10.2018 р. №970493/22406381.

Представник відповідачів подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивує тим, що причиною відмови у реєстрації податкових накладних було відсутність документів, що підтверджують реальність проведення господарських операцій. З огляду на викладене, відповідач вважає, що у комісії ГУ ДФС у Львівській області були законні підстави для прийняття рішень про відмову у реєстрації спірних податкових накладних, а тому рішення є правомірними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року об'єднано справу № 1.380.2019.000731 (номер провадження 380.01.1.380.2019.000731) за позовом Приватного підприємства «Тювик» про визнання протиправним рішення Головного управління ДФС у Львівській області та зобовязання Державної фіскальної служби України вчинити дії зі справою № 1.380.2019.000728 (номер провадження 380.01.1.380.2019.000728) за позовом Приватного підприємства «Тювик» про визнання протиправним рішення Головного управління ДФС у Львівській області та зобовязання Державної фіскальної служби України вчинити дії. Об'єднаній адміністративній справі присвоєно № 1.380.2019.000728 (номер провадження 380.01.1.380.2019.000728).

Суд заслухав вступне слово представника позивача та представника відповідачів, дослідив подані суду письмові докази, та

встановив:

ПП «Тювик» здійснює господарську діяльність з 28 березня 1997 року. Одним з основних видів діяльності Підприємства є виконання електромонтажних робіт (КВЕД 43.21), згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (т.2, а.с.233-237)

Між ПАТ «Хмельницькобленерго» (Замовник) та ПП «Тювик» (Підрядник) укладений договір підряду від 02.06.2017 року № ДЗ-14, відповідно до якого підрядник зобов'язується виконати електромонтажні роботи «Технічне переоснащення електричних мереж ПЛ-10 кВ, Л-1, ПЛ-0,38 кВ Л-1 від ТП-16 та Л-1, Л-2, Л-3 з електроустаткування КТП-3н по вул. Разіна в м. Полонне, Хмельницької області». Договірна вартість робіт становить 1073000,00 грн, в тому числі ПДВ - 178833,33 грн. Фінансування здійснюється за рахунок власних коштів.(п.2.1 п.2 Договору) До початку робіт підряднику перераховується аванс в розмірі 30% від загальної вартості робіт, зазначеній в п.п.2.1 цього договору, що становить 321900,00 грн. (п.п.2.3.1 п.2.3 Договору) (т. 1, а.с. 127-130).

13 червня 2017 року позивач, у звязку з перерахуванням ПАТ «Хмельницькобленерго» на поточний рахунок ПП «Тювик» авансовий платіж в розмірі 321900,00 грн, вт.ч. ПДВ-53650,00 грн, склав податку накладну №3 та надіслало її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 30 червня 2017 року. Відповідно до квитанції від 30.06.2017 р. податкова накладна була зареєстрована в ЄРПН. (т.1, а.с.199-200).

26 жовтня 2017 року ПП «Тювик» виконало роботи, визначені договором №ДЗ-14, та сторонами договору були складені і підписані ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт №1, №2, №3, №4, .№5, №6, №7, №8 та Довідка про вартість виконаних робіт на суму 1042632,98 грн. (т.1, а.с. 131-154)

26 жовтня 2017 року ПП «Тювик» склало податку накладну № 22 на суму вартості виконаних робіт, яка перевищує розмір попередньої оплати, 720732,98 грн. (1042632,98-321900,00), та надіслало її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 09 листопада 2017 року. (т.1, а.с197)

Згідно квитанції №1 до податкової накладної № 22 від 26 жовтня 2017 року зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:43.21. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК». (т.1, а.с. 198)

ПП «Тювик» 24 жовтня 2018 року надіслав на адресу Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області в електронному вигляді скаргу, пояснення, копії бухгалтерських та податкових документів, що підтверджується документами довільного формату та квитанціями №1 про їх прийняття, а саме : витяг з ЄДРПОУ ПП «Тювик»; ліцензія державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.03.2016р. №11-Л; додаток до ліцензії державної архітектурно-будівельної інспекції Україні від 21.03.2016р. № 11-Л за реєстраційним записом НОМЕР_1; дозвіл ГУ Держпраці у Львівській області № 0217.17.46 від 05.05.2017р. на виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000 В (до 750 кВ включно.); дозвіл ГУ Держпраці у Львівській області №0252.16.46 від 12.04.2016р. на виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000 В (до 110 кВ включно.); договір оренди нежитлових приміщень №30032018 від 30 березня 2018 року; акт приймання-передачі обєкта нерухомого майна згідно договору оренди нежитлових приміщень №30032018 від 30 березня 2018 року - на 1 арк; договір оренди приміщень № 1/07/2017 від 10.07.2017р.; договір підряду ДЗ-14 від 02.06.2017р.; завірена копія банківської виписки за 31 жовтня 2017р.; податкова накладна №3 від 13.06.2017р. та квитанція до неї; акти 1 та 2 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 від 26.10.2017р. (т.1, а.с.98-126)

Також позивачем долучені вказані документи до матеріалів справи.

ГУ ДФС у Львівській області прийняло рішенням №970498/22406381 від 30.10.2018 року, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №22 від 26.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з ненаданням ПП «Тювик» договорів з додатками до них, первинних документів щодо/ постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. (т.1, а.с.97)

07 листопада 2018 року позивач надіслав на адресу ДФС України в електронному вигляді скаргу на рішення №970498/22406381 від 30.10.2017 р. та копії бухгалтерських та податкових документів, що підтверджується документами довільного формату та квитанціями №1 про їх прийняття. (т.1, а.с. 19-96)

Рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України №44051/22406381/2 від 16.11.2018 р. залишено скаргу позивача без задоволення, а рішення ГУ ДФС у Львівській області №970498/22406381 від 30.10.2018 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №22 від 26.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, без змін. Підставами для відмови у задоволенні скарги Підприємства є «відсутні копії документів, що підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі».

Судом встановлено, що між ПАТ «Хмельницькобленерго» (Замовник) та ПП «Тювик» (Підрядник) був укладений договір підряду від 13.06.2017 р. №ДЗ-29 відповідно до якого підрядник зобов'язується виконати електромонтажні роботи «Технічне переоснащення електричних мереж напругою 0,4-10 кВ та електроустаткування розвантажувальної КТП-250 кВА по вул. Шкільній в с. Шаровечка, Хмельницької області». Договірна вартість робіт становить 236903,00 грн, в тому числі ПДВ - 39483,83 грн. Фінансування здійснюється за рахунок власних коштів.(п.2.1 п.2 Договору) Відповідно до п.п.2.3.1 п.2.3 Договору до початку робіт підряднику перераховується аванс в розмірі 30% від загальної вартості робіт, зазначеній в п.п.2.1 цього договору, що становить 71070,90 грн. (т.2, а.с. 133-136)

У звязку з перерахунком ПАТ «Хмельницькобленерго» на поточний рахунок ПП «Тювик» авансовий платіж в розмірі 71070,90 грн, в т.ч. ПДВ-11845,15 грн, позивачем 05 липня 2017 року складено податку накладну №1 та надіслало її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 19 липня 2017 року. Відповідно до квитанції від 19.07.2017 р. податкова накладна була зареєстрована в ЄРПН. (т.2, а.с. 137-138)

30 жовтня 2017 року ПП «Тювик» виконало роботи, визначені договором №ДЗ-29 та сторонами договору були складені та підписані ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт №1, №2, №3, №4. (т.2, 143-152)

30 жовтня 2017 року ПП «Тювик» склало податку накладну №23 на суму вартості виконаних робіт, яка перевищує розмір попередньої оплати, 165832,10 грн (236903,00-71070,90) та надіслало її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 09 листопада 2017 року. Проте, реєстрація додаткової накладної була зупинена. (т.2, а.с.139).

В квитанції №1 до податкової накладної №23 від 30 жовтня 2017 року зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 43.21. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту в п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу. (т.2, а.с.140)

24 жовтня 2018 року ПП «Тювик» надіслало на адресу Стрийської ОДПІ ТУ ДФС у Львівській області в електронному вигляді скаргу, пояснення та копії бухгалтерських та податкових документів, що підтверджується документами довільного формату та квитанціями №1 про їх прийняття, а саме : витяг з ЄДРПОУ ПП «Тювик»; ліцензія державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.03.2016р. №11-Л; додаток до ліцензії державної архітектурно-будівельної інспекції Україні від 21.03.2016р. № 11-Л за реєстраційним записом НОМЕР_1; дозвіл ГУ Держпраці у Львівській області № 0217.17.46 від 05.05.2017р. на виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000 В (до 750 кВ включно.); дозвіл ГУ Держпраці у Львівській області №0252.16.46 від 12.04.2016р. на виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000 В (до 110 кВ включно.); договір оренди нежитлових приміщень №30032018 від 30 березня 2018 року; акт приймання-передачі обєкта нерухомого майна згідно договору оренди нежитлових приміщень №30032018 від 30 березня 2018 року - на 1 арк; договір оренди приміщень № 1/07/2017 від 10.07.2017р.; договір підряду ДЗ-29 від 13.06.2017р.; завірена копія банківської виписки за 31 жовтня 2017р.; податкова накладна №1 від 05.07.2017р. та квитанція до неї; акти 1,2,3,4 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 від 30.10.2017р. (т.2, а.с.118-132)

Також позивачем долучені вказані документи до матеріалів справи.

ГУ ДФС у Львівській області прийняло рішенням №970493/22406381 від 30.10.2018 р., яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №23 від 30.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних у в'язку з ненаданням позивачем договорів з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. (т.2, а.с. 116-117)

07 листопада 2018 року ПП « Тювик» надіслало на адресу ДФС України в електронному вигляді скаргу на рішення №970493/22406381 від 30.10.2017 р. та копії бухгалтерських та податкових документів, що підтверджується документами довільного формату та квитанціями №1 про їх прийняття. (т.2, а.с.32-115)

Рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України №44049/22406381/2 від 16.11.2018 р. залишено скаргу ПП «Тювик» без задоволення, а рішення ТУ ДФС у Львівській області №970493/22406381 від 30.10.2018 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №23 від 30.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Підставами для відмови у задоволенні скарги Підприємства є «відсутні копії документів, що підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі». (т.2, а.с. 31)

Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями про зупинення реєстрації та відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних та вважає такі протиправними, у зв'язку з чим звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення правовідносин між учасниками справи), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до пункту 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом ОСОБА_4 України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету ОСОБА_4 України від 29.12.2010 року №1246 Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (у редакції постанови Кабінету ОСОБА_4 України від 26.04.2017 року № 341 (далі Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Як передбачено пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Згідно із пунктом 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року № 753/30621, далі Критерії оцінки, який був чинним станом на момент зупинення вищевказаних податкових накладних), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних /розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Суд звертає увагу на те, що визначення фіскальним органом у квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у наказі Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, котрим затверджено Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Вичерпний перелік документів).

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв, такими документами є:

1) договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Зі змісту квитанцій, долучених до матеріалів справи встановлено, що реєстрація вказаних накладних зупинена на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК зупинена, відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 43.21.

В квитанції № 1 до податкової накладної №22 від 26.10.2017 року запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, а в квитанції № 1 до податкової накладної №23 від 30.10.2017 року, крім того запропоновано надати копії документів відповідно до пункту в п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Аналізуючи зміст вказаних квитанцій слід дійти висновку про те, що фіскальним органом в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (з тим визначенням, яке наведене у пункті 6 Критеріїв оцінки), ані конкретного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних у такому виді, який би унеможливив неоднозначне розуміння цієї пропозиції платником податків.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Таким чином, ДФС України була зобов'язана у квитанції №1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу № 567.

Судом встановлено, що позивачем надіслало в електронному вигляді повідомлення щодо подачі документів за податковими накладними, реєстрація яких зупинена. У кожному випадку у повідомленнях надано роз'яснення стосовно господарських операцій. Разом із поясненнями надано документи, що розкривають зміст операцій.

Також, суд зауважує, що станом на час подання пояснень за податковими накладними діяв Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 21.02.2018 року № 117 (набрав чинності 22.03.2018, далі Порядок 117).

Пунктом 2 зазначеної вище постанови Кабінету ОСОБА_4 України обумовлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році, та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/ розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Відповідно до п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно пункту 15 Порядку 117, письмові пояснення та копії документів, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Згідно пунктів 18-21 Порядку 117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п. 21 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно пункту 22 встановлено, що Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі. Бланк цього додатку містить розділи, в яких зазначені вичерпний перелік підстав відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування та передбачає обовязкове зазначення податковим органом конкретних документів.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (пункт 27 вказаного Порядку).

Судом досліджено первинні документи, що надавалися контролюючому органу та встановлено, що такі оформлені відповідно до вимог їх складення, не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ст.ст.198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Суд звертає увагу на те, що ПП «Тювик» зобовязане у відповідності до укладених договорів виконати роботи, які кодуються кодом 43.21 «Роботи електромонтажні» відповідно до ДКПП.

Відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11 жовтня 2010 року №457 (із змінами) кодом 43.21 кодифікуються «Роботи електромонтажні».

На підтвердження діяльності ПП «Тювик» надав суду копію ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21 березня 2016 р. №11-Л щодо виконання робіт IV і V категорії складності, дозволи ГУ Держпраці у Львівській області від 05.05.2017 р. № 0217.17.46 та від 12.04.2016 р. № 0252.16.46 щодо виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000 В. (т.2, а.с. 229-232)

Як встановлено з долучених до позовної заяви документів ПП «Тювик» виконувало електромонтажні роботи для ПАТ «Хмельницькобленерго» відповідно до договору підряду від 02.06.2017 р. №ДЗ-14 та договору підряду від 13.06.2017 року №ДЗ-29.

На підтвердження факту виконання робіт по податковій накладній №22 від 26.10.2017 року позивач долучив до матеріалів справи акти приймання виконаних будівельних робіт №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8 та довідку про вартість виконаних робіт, складених і підписаних ПАТ «Хмельницькобленерго» та ПП «Тювик» (т.1, а.с 131-154), а також Довідкою Західного офісу Держаудитслужби від 06.07.2018 р. №19-35/63. (т.1, а.с 249-256).

На підтвердження реальності господарської операції по податковій накладній № 22 від 26 жовтня 2017 року, ПП «Тювик» надав первинні бухгалтерські та податкові документи щодо отримання матеріалів та послуг, які були використані під час виконання підрядних робіт, від: ТзОВ «Захід ОСОБА_5», що підтверджується договором поставки № 01 від 01.06.2017 р., договором поставки №04/07-16 від 04.07.2016 р., видатковою накладною №94 від 22.09.2017 р., видатковою накладною №93 від 22.09.2017 р., видатковою накладною №89 від 21.09.2017 р., видатковою накладною №74 від 04.09.2017 р., видатковою накладною №71 від 04.09.2017 р., видатковою накладною №56 від 20.07.2017 р., видатковою накладною №53 від 04.07.2017 р., видатковою накладною №47 від 13.07.2017 р., видатковою накладною №44 від 11.07.2017 р., видатковою накладною №38 від 23.06.2017 р., видатковою накладною №37 від 22.06.2017 р., податковою накладною №36 від 22.09.2017 р. з квитанцією №1, податковою накладною №35 від 22.09.2017 р. з квитанцією №1, податковою накладною №32 від 21.09.2017 р. з квитанцією №1, податковою накладною №2 від 04.09.2017 р. з квитанцією №1, податковою накладною №1 від 04.09.2017 р. з квитанцією №1, податковою накладною №4 від 11.07.2017 р. з квитанцією №1, податковою накладною №10 від 20.07.2017 р. з квитанцією №1, податковою накладною №1 від 04.07.2017 р. з квитанцією №1, податковою накладною №9 від 23.06.2017 р. з квитанцією №1, податковою накладною №8 від 22.06.2017 р. з квитанцією №1, товарно-транспортною накладною №Р94 від 22.09.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р93 від 22.09.2017 р., товарно-транспортної накладної №Р89 від 21.09.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р74 від 04.09.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р71 від 04.09.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р56 від 20.07.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р53 від 04.07.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р47 від 13.07.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р44 від 11.07.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р38 від 23.06.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р37 від 22.06.2017 р.(т.1, а.с.201-244).

Також отримання позивачем матеріалів та послуг від ФОП ОСОБА_3, підтверджується договором поставки №03/01/17 від 03.01.2017 р., видатковою накладною №22/09/17 від 22.09.2017 р., рахунком №22/09/17 від 22.09.2017 р., товарно-транспортною накладною №220917 від 22.09.2017 р. .(т.1, а.с.245-248).

Судом встановлено з матеріалів справи, що факт виконання робіт по податковій накладній № 23 від 30.10.2017 року підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №1, №2, №3, №4, складених і підписаних ПАТ «Хмельницькобленерго» та ПП «Тювик» (т.2, а.с.143-152), а також аналогічною Довідкою Західного офісу Держаудитслужби від 06.07.2018 р. №19-35/63. (т.2, а.с.215-222)

Разом з тим, на підтвердження реальності господарської операції по податковій накладній № 23 від 30 жовтня 2017 року, ПП «Тювик» надав первинні бухгалтерські та податкові документи щодо отримання матеріалів та послуг, які були використані під час виконання підрядних робіт, від ТзОВ «Захід ОСОБА_5», що підтверджується договором поставки №04/07-16 від 04.07.2016 р., видатковою накладною №100 від 16.10.2017 р., видатковою накладною№ 101 від 16.10.2017 р., видатковою накладною №102 від 16.10.2017 р., видатковою накладною №103 від 16.10.2017 р., видатковою накладною №104 від 16.10.2017 р., видатковою накладною №105 від 16.10.2017 р., видатковою накладною №106 від 16.10.2017 р., податковою накладною №24 від 16.10.2017 р., податковою накладною №25 від 16.10.2017 р., податковою накладною №26 від 16.10.2017 р., платіжним дорученням №2112 від 13.09.2017 р., платіжним дорученням №2148 від 21.09.2017 р., платіжним дорученням №2174 від 26.09.2017 р., платіжним дорученням №2133 від 20.09.2017 р., платіжним дорученням №2374 від 26.10.2017 р., платіжним дорученням №2375 від 26.10.2017 р., платіжним дорученням №2376 від 26.10.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р100 від 16.10.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р101 від 16.10.2017 р., товарно- транспортною накладною №Р102 від 16.10.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р103 від 16.10.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р104 від 16.10.2017 р., товарно-транспортною окладною №Р105 від 16.10.2017 р., товарно-транспортною накладною №Р106 від 16.10.2017 р.(т.2, а.с. 153-180)

Також отримання позивачем матеріалів та послуг від ТзОВ «ВТК «Енергомаш», підтверджується договором поставки №Е-0287 від 11.01.2017 р., видатковою накладною №Е-1281 від 29.09.2017 р., податковою накладною №187 від 29.09.2017 р., платіжним дорученням від 29.09.2017 р. №2206, рахунком-фактурою №Е-2069 від 29.09.2017 р. (т.2, а.с. 181-187)

Разом з тим, отримання позивачем матеріалів та послуг від ТзОВ «СТЛ+М», підтверджується договором купівлі-продажу №110/2017 від 26.09.2017 р., видатковою накладною № від 27.09.2017 р., видатковою накладною № від 13.10.2017 р., податковою накладною №76 від 26.09.2017 р., платіжним дорученням №2176 від 26.09.2017 р., платіжним дорученням №2244 від 06.10.2017 р., платіжним дорученням №2296 від 17.10.2017 р., актом надання послуг №152 від 05.10.2017 р., актом надання послуг №155 від 19.10.2017 р., платіжним дорученням №2437 від 02.11.2017 р. (т.2, а.с.188-197)

Позивачем надано докази отримання матеріалів та послуг від ТзОВ «ВІКЛЕОН», а саме договір поставки №06/1 від 01.06.2017 р., видаткова накладна №РН-002089 від 29.09.2017 р., видаткова накладна №РН-002360 від 16.10.2017 р., податкова накладна №2154 від 29.09.2017 р., податкова накладна №2431 від 15.10.2017 р., платіжним дорученням №2196 від 29.09.2017 р., платіжним дорученням №2363 від 15.10.2017 р., рахунком-фактурою №СФ-0004236 від 29.09.2017 р., рахунком-фактурою №СФ- .004658 від 23.10.2017 р.(т.2, а.с.198-206)

Також отримання позивачем матеріалів та послуг від ТОВ «ТД «ІТНТЕРЕЛЕКТРО», підтверджується договором поставки №1580-ТД від 19.06.2017 р., видатковою накладною №ТТДИм022337 від 23.09.2017 р., а отримання матеріалів та послуг від ФОП ОСОБА_6, підтверджується договором поставки №03/01/17 від 03.01.2017 р., видатковою накладною №12/09/17 від 12.09.2017 р, видатковою накладною №20/10/17 від 20.10.2017р. товарно-транспортною накладною №120917 від 12.09.2017 р., товарно-транспортною накладною № 201017 від 20.10.2017 р.(т.2, а.с.207-214)

Судом встановлено, що у оскаржуваному рішенні №970498/22406381 від 30.10.2018 року та рішенні №970493/22406381 від 30.10.2018 р., якими відмовлено в реєстрації податкової накладної №22 від 26.10.2017 р. та податкової накладної №23 від 30.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, Комісія зазначила в якості підстави для відмови в реєстрації ненаданням ПП «Тювик» договорів з додатками до них, первинних документів щодо/ постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.

Проте, зазначений висновок контролюючого органу є спростовується наявними у справі письмовими доказами, а саме документами, які були надані позивачем на підтвердження здійснення господарської операції.

Разом з тим, суд зазначає, що не є свідченням нереальності господарських операцій відсутність деталізації їх опису в первинних документах. Зокрема в ухвалах від 05.08.2015р. у справах №К/800/40727/14 та №К/800/68410/14 Вищим адміністративним судом України вказано на те, що умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту, а власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Суд зазначає, що рішення відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. Однак в оскаржуваних рішеннях не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія Головного управління ДФС у Львівській області, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

В судових засіданнях представником відповідачів не надано підтвердження обґрунтованості відповідних рішень, не аргументовано які з поданих документів складені з порушенням законодавства, які не дають можливості прийняти рішення про реєстрацію податкових накладних, які документи слід було надати та чому надані документи не є достатніми для реєстрації відповідних податкових накладних в ЄРПН.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету ОСОБА_4 Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред'явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Відтак, суд вважає, що дії відповідача стосовно прийняття оскаржуваних рішень, в яких не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету ОСОБА_4 Європи 77 (31) від 28.09.1977 року, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, підтверджують відповідність суті укладеного позивачем правочину та відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак податкові накладні підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до приписів частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії Головного управління ДФС у Львівській області про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято необґрунтовано з порушенням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, без зазначення у них мотивів їх прийняття, тому, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування таких рішення належить задовольнити.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вказані податкові накладні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Відповідно до Рекомендацій Комітету ОСОБА_4 Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 Про судове рішення в адміністративній справі, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

протягом пяти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень;

протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної /розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

При цьому, згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації в ЄРПН спірних податкових накладних, ознак щодо порушення позивачем вимог законодавства щодо складення податкових накладних немає, відтак є достатні підстави для прийняття комісією рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних. Таким чином, позовні вимоги про зобовязання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 22 від 26.10.2017 р. та податкову накладну № 23 від 30.10.2017 р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства судові витрати належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єктів владних повноважень, що виступали відповідачами у справі, пропорційно позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.10.2018 р. № 970498/22406381 про відмову в реєстрації податкової накладної № 22 від 26.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 22 від 26.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних станом на 09 листопада 2017 року

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.10.2018 р. №970493/22406381 про відмову в реєстрації податкової накладної № 23 від 30.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

5. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 23 від 30.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних станом на 09 листопада 2017 року.

6. Стягнути на користь Приватного підприємства «Тювик» (вул. Стрийська 35А, м.Сколе, Сколівський район, Львівська область, 82600; ) з ГУ ДФС у Львівській області (вул. Стрийська 35, м. Львів, 79003; ), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 3842 грн.

7. Стягнути на користь Приватного підприємства «Тювик» (вул. Стрийська 35А, м.Сколе, Сколівський район, Львівська область, 82600; ) з Державної фіскальної служби України (пл. Львівська , 8, м. Київ-53, 04053; ), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 3842 грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.03.2019 року.

Суддя Коморний О.І.