Справа № 161/3087/19
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3087/19
Провадження № 2-а/161/120/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., за участю секретаря судового засідання Самолюк І.М., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2019 року серії НК №591085, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2019 року серії НК №591085.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З наведених підстав ОСОБА_1 просить суд скасувати спірну постанову.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки факт вчинення правопорушення підтверджується рапортом про вчинення правопорушення позивачем, відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також самою постановою.

Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема наданий представником відповідачів відеозапис події, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 16 лютого 2019 року, за адресою м. Луцьк, вул. Ківерцівській,6 інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16 лютого 2019 року серії НК №591085, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1, керував транспортним засобом MERSEDES-BENZ, державний номер НОМЕР_1, 16 лютого 2019 року о 06 год. 15 хв. в м. Луцьку по вул. Ківерцівській,6, та проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив п. 8.4.3 «ґ» ПДР, чим скоїв адміністративнівне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с.5).

Позивач відмовився отримувати вказану постанову, так як вважав, що адмінправопорушення ним не було вчинено.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу, пунктом 8.7.3 «ґ» ПДР передбачено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Стосовно наявності чи відсутні факту адміністративного правопорушення та порушення позивачем ПДР, суд зазначає таке.

З наданого відеозапису з патрульного автомобіля слідує, що дійсно, 06:09 год. 16 лютого 2019 року (згідно помітки часу на відео) зафіксоване спілкування позивача з поліцейським на предмет вчиненого правопорушення. Однак доказів того, що позивач проїхав на заборонений сигнал світлофора із поданих відеозаписів не вбачається. Крім того існують розбіжності в часі вчиненого правопорушення. Так, в постанові зазначено, що правопорушення вчинено о 06 год. 15 хв., тоді як із помітки часу на відео видно, що поліцейський після зупинки транспортного засобу спілкується із ОСОБА_1І о 06 год. 09 хв.

Отже, із відеозйомки, яка була предметом дослідження в судовому засіданні не вбачається будь якого правопорушення, вчиненого позивачем.

Крім того, позивачем надано доказ того, що світлофорний обєкт по вул. Ківерцівській працює в режимі жовтого миготіння з 21 год. до 06 год., з 06 год. до 21 год. працює згідно чергової програми (а.с.4).

З приводу покликання представника відповідача на рапорт, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, то такий доказ суд розцінює, як складений заінтересованою особою, а тому не береться до уваги судом.

Разом із тим в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач вказує пункт правил дорожнього руху, а саме п.8.4.3«ґ» ПДР, якого не існує.

Суд наголошує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватися на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Отже, оскільки доведення вини позивача у вчиненому покладається на відповідача, а в судовому засіданні належних та допустимих доказів підтвердження факту проїзду позивачем перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора не здобуто, тому суд дійшов такого висновку.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами, не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити, а спірну постанову скасувати із закриттям справи про адмінправопорушення.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16 лютого 2019 року серії НК №591085 складену відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст122 КУпАП і закрити справу про адмінправопорушення.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4