Справа № 400/3055/18
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2019 р. № 400/3055/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагаря В.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Управління надання адміністративних послуг апарату Виконавчого комітету Вознесенської міської ради, вул. Соборності, 14, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500

про:визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

Військова частина НОМЕР_1 (надалі - позивач, ВЧ НОМЕР_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління надання адміністративних послуг апарату Виконавчого комітету Вознесенської міської ради (надалі - відповідач, Управління) про:

- визнання дій Державного реєстратора Вознесенського міськрайонного управління юстиції щодо внесення даних про Військову частину НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців неправомірними;

- зобов`язання Управління надання адміністративних послуг апарату Виконавчого комітету Вознесенської міської ради скасувати реєстрацію та виключити дані про Військову частину НОМЕР_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у жовтні 2018 року звернувся до Управління з вимогою скасувати у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань повторну реєстрацію та виключити відомості про юридичну особу - ВЧ НОМЕР_1 , однак відповідач відмовив, оскільки скасування реєстраційних дій та записів у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань проводиться на підставі судових рішень, які набрали законної сили. Позивач зазначає, що основною причиною звернення до суду, є необхідність виключення відомостей про юридичну особу - ВЧ НОМЕР_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою від 28.12.2018 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/3055/18 та ухвалив слухати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Засобами поштового зв`язку 28.01.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки оскаржувана дія вчинена у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України. Окрім того, Управління зазначило, що 04.02.2014 року було включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомості про позивача на підставі аналітичної інформації Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області.

Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: 56541, Миколаївська область, Вознесенський район, с. Бузьке) була зареєстрована як юридична особа в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 29.10.2012, що підтверджується довідкою Міністерства оборони України з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 608/12 від 29.10.2012.

У 2014 році Державним реєстратором Вознесенського міськрайонного управління юстиції внесено ВЧ НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що підтверджується випискою від 04.02.2014 року ААБ № 675937.

У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 № 755-ІV державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області 04.02.2014 було включено відомості про ВЧ НОМЕР_1 , як юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (надалі - Єдиний державний реєстр).

На думку позивача, в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про організацію, чисельність та дислокацію військової частини, які становлять державну таємницю, а тому дії державного реєстратора щодо внесення таких відомостей до Єдиного державного реєстру є протиправними та такими, що порушують норми Закону України «Про державну таємницю».

ТВО командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 25.10.2018 звернувся до Управління з вимогою скасувати у Єдиному державному реєстрі повторний запис від 04.02.2014 року та виключити відомості про юридичну особу - ВЧ НОМЕР_1 .

Листом № 8592 від 26.10.2018 відповідач повідомив, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» скасування реєстраційних дій та записів в Єдиному державному реєстрі проводиться на підставі судових рішень, що набрали законної сили, а тому підстави для скасування записів про ВЧ НОМЕР_1 в Єдиному державному реєстрі відсутні.

Розпорядженням начальника Головного управління майна та ресурсів від 06.03.2018 № 503/6/1895 визначено, що деякі військові частини (установи, заклади), підпорядковані Тилу Збройних Сил України, всупереч вимогам нормативно - правових актів включені до різних державних реєстрів України, у зв`язку з чим виникає необхідність виключення таких військових частин з державного реєстру.

На думку позивача, наявність в Єдиному державному реєстрі відомостей про ВЧ НОМЕР_1 , що становлять державну таємницю суперечить вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців регулюються Конституцією України та Законом України від 15.05.2003 № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 26.11.2015 № 835-VІІІ внесено зміни до Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», відповідно до яких цей Закон встановлено викласти в такій редакції: «Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (надалі - Закон № 755).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 755 (надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців.

Частиною 1 статті 4 Закону № 755 визначено, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців це - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Нормами абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 755 регламентовано, що Єдиний державний реєстр - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону № 755 відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Відповідно до абз.абз. 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 755 реєстраційна картка - документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Реєстраційна справа - папка організаційно-облікового типу з документами або комп`ютерними файлами для постійного зберігання, що подаються державному реєстратору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» від 21.09.1999 № 1076-ХІV встановлено, що порядок реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах України визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 № 749 затверджено Порядок реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах (надалі - Порядок № 749), який визначає механізм реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах, а також виключення з відповідного реєстру таких військових частин у разі припинення ними в установленому порядку господарської діяльності.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку № 749 реєстрація військових частин як суб`єктів господарської діяльності проводиться Міноборони відповідно до цього Порядку та Положення про порядок ведення реєстру військових частин як суб`єктів господарської діяльності, що затверджуються Міноборони.

Рішення про включення військової частини до реєстру або відмову у реєстрації приймається на підставі подання про реєстрацію військової частини як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах за зразком згідно з додатком 1, до якого додаються: реєстраційна картка військової частини як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах за зразком згідно з додатком 2; довідка про включення військової частини до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118 затверджено Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій (надалі - Положення № 118), відповідно до п. 1 якого Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (надалі - ЄДРПОУ) - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України, а також відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за її межами.

Згідно п. 6 Порядку № 749 у разі реєстрації військової частини як суб`єкта господарської діяльності Міноборони видає свідоцтво відповідного зразка.

Судом встановлено, що Міністерством оборони України 29.10.2012 ВЧ НОМЕР_1 було внесено до ЄДРПОУ, що підтверджується довідкою з ЄДРПОУ № 608/12 від 29.10.2012, в примітках якої зазначено, що включення до ЄДРПОУ органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України здійснюється відповідно до вимог п. 4 ст. 16 Закону № 755 та п. 5 Положення № 118.

Відповідно до п. 4 ст. 16 Закону № 755 до Єдиного державного реєстру не заносяться відомості, що становлять державну таємницю.

Пунктом 5 Положення № 118 встановлено, що присвоєння ідентифікаційних кодів з Реєстру здійснюється, зокрема, відповідними центральними органами виконавчої влади - суб`єктам, відомості про які становлять державну таємницю. Таким органам Держстат передає ідентифікаційні коди для ведення відомчого обліку. Порядок передачі ідентифікаційних кодів для присвоєння їх суб`єктам затверджується Держстатом разом з відповідними центральними органами виконавчої влади.

Нормами абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України від 21.01.1994 № 3855-ХІІ «Про державну таємницю» (надалі - Закон № 3855) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державна таємниця (надалі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 3855 до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація у сфері оборони: про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також про інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань; про напрями розвитку окремих видів озброєння, військової і спеціальної техніки, їх кількість, тактико-технічні характеристики, організацію і технологію виробництва, наукові, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, пов`язані з розробленням нових зразків озброєння, військової і спеціальної техніки або їх модернізацією, а також про інші роботи, що плануються або здійснюються в інтересах оборони країни; про сили і засоби Цивільної оборони України, можливості населених пунктів, регіонів і окремих об`єктів для захисту, евакуації і розосередження населення, забезпечення його життєдіяльності та виробничої діяльності об`єктів народного господарства у воєнний час або в умовах надзвичайних ситуацій; про геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані і характеристики, які мають значення для оборони країни.

Нормами ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 12 Закону № 3855 передбачено, що інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.

Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує та публікує в офіційних виданнях Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць.

Наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 № 440 затверджено Звід відомостей, що становлять державну таємницю (надалі - ЗВДТ).

Відповідно до п.п. 1.4.3 та 1.4.4 відомості про дислокацію, систему охорони, оборони, організаційно-штатну структуру, чисельність особового складу військових частин (установ) в особливий період (на воєнний час), відомості про діючі або перспективні: бойовий склад, організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, чисельність особового складу військових частин (установ) на мирний час (за винятком відомостей про дійсне найменування з`єднань, військових частин, установ (організацій) ЗС, військових навчальних закладів, а також їх місце розташування із зазначенням населених пунктів та географічних координат і їх підпорядкованості, відомостей про загальну штатну чисельність військовослужбовців за штатом мирного часу, озброєння та військову техніку, які надаються державам-учасницям відповідно до прийнятих Україною міжнародних зобов`язань за Договором про звичайні збори сили в Європі, Віденським документом 2011 року про заходи зміцнення довіри та безпеки та Глобальним обміном воєнною інформацією, а також відомостей щодо військових навчальних закладів, квартирно-експлуатаційних органів, військових представництв, закладів культури та спортивних закладів) становлять державну таємницю.

Оскільки державну реєстрацію відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 608/12 було проведено 29.10.2012 Міністерством оборони України, державним реєстратором Вознесенського міськрайонного управління юстиції було неправомірно включено відомості про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Судом встановлено, що оскаржувана реєстраційна дія здійснювалась саме Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб Реєстраційної служби Вознесенського міського управління юстиції в Миколаївській області, а не відповідачем по справі. Тому, вимога позивача про визнання дій Державного реєстратора Вознесенського міськрайонного управління юстиції щодо внесення даних про Військову частину НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців неправомірними задоволенню не підлягає.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача в даній справі, суд виходить з того, що відповідно до приписів Закону № 755 підставою для скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичну особу є ухвалення відповідного судового рішення.

При цьому, таке рішення реалізується шляхом внесення відповідного запису (записів) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на наведене та враховуючи, що інформація про ВЧ НОМЕР_1 становить державну таємницю, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань записи та виключити відомості про юридичну особу - ВЧ НОМЕР_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Управління надання адміністративних послуг апарату Виконавчого комітету Вознесенської міської ради (вул. Соборності, 14, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500 ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Управління надання адміністративних послуг апарату Виконавчого комітету Вознесенської міської ради скасувати реєстрацію та виключити дані про Військову частину НОМЕР_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

3. В решті позовних вимог відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар