Справа № 643/6869/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 р. Справа № 643/6869/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2018, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.10.18 по справі № 643/6869/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом позивач, ОСОБА_1Т.), звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі за текстом відповідач, УПФУ в Московському районі м. Харкова), в якому просив:

-визнати неправомірним та скасувати рішення УПФУ в Московському районі м. Харкова від 21.03.2018 р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

-зобов'язати УПФУ в Московському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно п. "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 15.01.2018 р. з урахуванням в якості пільгового стажу період роботи водієм міського пасажирського транспорту у період з 18.07.1985 р. по 26.08.1986 р.; з 11.11.1991 р. по 24.04.2000 р. та з 16.01.2004 р. по 07.04.2006 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу та виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, в зв'язку з цим просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2018 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

21.02.2018 комісією при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення № 83/3-18. яким відмовлено ОСОБА_1 в підтвердженні стажу роботи у період з 27.08.1986 по 10.11.1992 та з 25.04.200 по 27.08.2002 за професією водій на автобусі з підстав не надання заявником документів, підтверджуючих роботу в якості водія міського пасажирського транспорту.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова від 21.03.2018р. ( у вигляді протоколу) у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу для призначення пенсії.

Так, вказаним рішенням підтверджено стаж роботи позивача у цілях призначення пенсії у порядку п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» лише за періоди з 27.08.1986 р. по 10.11.1991 р. та з 25.04.2000 р. по 27.08.2002 р. по професії водій на автобусі (міського пасажирського транспорту), що у сукупності є меншим від мінімально необхідного показника у 12 років та 6 місяців.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова у спірних правовідносинах за умови існування діючого рішення ГУ ПФУ в Харківській області в особі Комісії при з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, від 21.02.2018 р. №83/3-18 не мав іншого варіанту правової поведінки, окрім прийняття рішення про відмову у призначення пенсії.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку за нормами п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з неврахуванням до пільгового стажу періодів роботи з з 18.07.1985 р. по 26.08.1986 р.; з 11.11.1991 р. по 24.04.2000 р. та з 16.01.2004 р. по 07.04.2006 р.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Згідно положень ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі Порядок № 637), трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу застосовуються виключно за відсутності відомості у трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 683/977/17.

Судом встановлено, що позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пільгової пенсії, до якої надавав трудову книжку, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 23368074, архівні довідки від 09.01.2018 №Г-153 на 5-ти арк., копії первинних документів: основних карток, наказів.

Згідно записів у трудовій книжці (які стосуються спірного періоду роботи), позивач працював водієм 3 класу з 18.07.1985 по 26.08.1986, з 11.11.1992 по 24.04.2003 та з 16.01.2004 по 07.04.2006 водієм другого класу.

Записи про спірні періоди роботи дефектів їх вчинення не мають.

Отже, в даному випадку колегія суддів зазначає, що факт роботи позивача у спірний період підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Відповідно довідки КП «Міський архів» №Г-153 від 09.01.2018 в документах фонду Харківського авто-транспортного підприємства - 20124 (36330) наказів про переводи на роботу з неповним робочим днем, відпустках без зберігання заробітної плати, простоях, атестації робочих міст за 1985-2002 р.р. не має.

Під час розгляду комісією при головному управлінні ПФУ в Харківській області заяви ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи, пенсійним органом досліджувалася архівна довідка від 09.01.2018р. № Г-153, в якій підтверджено період роботи позивача з 05.05.1985р. по 27.08.2002 водієм на всіх марках автомобілів.

Таким чином, позивачем надані належні документи в підтвердження факту його роботи водієм автобуса на міських маршрутах в спірний період, зокрема трудова книжка, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, архівні довідки, довідка про перейменування підприємства, копії наказів по підприємству, копії особових карток.

При цьому, висновки суду першої інстанції, які слугували підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про наявність рішення від 21.02.2018, яким позивачу відмовлено в підтвердженні стажу роботи, яке не скасовано та є чинним, а тому є підстави для відмови в призначенні пенсії, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків, оскільки з зазначеного рішення вбачається, що позивачем надавалися пенсійному органу необхідні документи для підтвердження стажу, зокрема, трудова книжка, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 23368074, архівні довідки від 09.01.2018 №Г-153, копії наказів по підприємству, копії особових карток, висновок ГУ ПФУ в Харківській області щодо підтвердження пільгового стажу роботи, а тому висновок відповідача про відсутність підтверджуючих документів є помилковим.

Також колегія суддів зазначає, що у випадку не достатності документів, або наявності труднощів у їх отриманні пенсійний орган надає особі, що звернулася за призначенням пенсії допомогу, проте відповідачем не надано доказів надання допомоги позивачу у отриманні додаткових документів.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність свого рішення.

Враховуючи той факт, що позивачем були надані належні докази, які достовірно підтверджують факт його роботи водієм автобуса на міських маршрутах за період з з 18.07.1985 по 26.08.1986, з 11.11.1992 по 24.04.2003 та з 16.01.2004 по 07.04.2006, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а відтак колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2018.

Враховуючи положення ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" колегія суддів дійшла висновку щодо протиправності дій Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та покладання на відповідача обов'язку здійснити призначення позивачу пільгової пенсії, що відповідно до приписів ст. 46 Конституції України є його соціальною гарантією, саме з дати його первісного звернення за її призначенням - 15.01.2018 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегією суддів встановлено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції № 26198 від 29.05.2018 року позивачем було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 704,80 грн., а за подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року - у розмірі 1057,50 грн., що підтверджується квитанцією № 92925 від 29.11.2018 року.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним та розподілити судові витрати шляхом стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, відповідно до вимог ч. 1 статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 по справі № 643/6869/18 скасувати.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 21.03.2018 р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно п. "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 15.01.2018 р. з урахуванням в якості пільгового стажу період роботи водієм міського пасажирського транспорту у період з 18.07.1985 р. по 26.08.1986 р.; з 11.11.1991 р. по 24.04.2000 р. та з 16.01.2004 р. по 07.04.2006 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61170, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 1762,30 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні, 30 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4