Справа № 500/2220/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/903/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не зявився;

від відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.12.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Територіальне управління Державної судової адміністрації у Тернопільській обл., про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (суддя суду І інстанції: ОСОБА_2, час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 42 хв. 17.12.2018р., м.Тернопіль; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 27.12.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

24.10.2018р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати дії відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління /ОУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України Тернопільської обл. щодо непроведення йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2018р. по 01.08.2018р. в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з суми 31716 грн. відповідно до довідки, виданої Територіальним управлінням /ТУ/ Державної судової адміністрації /ДСА/ у Тернопільській обл. № 149 від 02.08.2018р., протиправними; зобовязати пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2018р. по 01.08.2018р. в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з суми 31716 грн. відповідно до довідки, виданої ТУ ДСА у Тернопільській обл. № 149 від 02.08.2018р., з урахуванням раніше виплачених сум; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь сплачений судовий збір (а.с.5-9).

Розгляд справи незначної складності проведено за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.12.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії відповідача Тернопільського ОУ ПФ України Тернопільської обл. щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2018р. по 01.08.2018р. в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з суми 31716 грн. відповідно до довідки, виданої ТУ ДСА у Тернопільській обл. № 149 від 02.08.2018р.; зобов'язано пенсійний орган здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2018р. по 01.08.2018р. в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з суми 31716 грн. відповідно до довідки, виданої ТУ ДСА у Тернопільській обл. № 149 від 02.08.2018р., з урахуванням раніше виплачених сум; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського ОУ ПФ України Тернопільської обл. судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору (а.с.98-102).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач ОСОБА_3 ОУ ПФ України Тернопільської обл., який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.65-68).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що 17.08.2018р. позивач звернувся із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. До заяви було додано довідку № 149 від 02.08.2018р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, видану ТУ ДСА у Тернопільській обл. Згідно цієї довідки суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 31716 грн. У довідці зазначається, що вона видана 02.08.2018р. на підставі особового рахунку № 346.

На підставі поданої позивачем заяви від 17.08.2018р. проведено з 01.08.2018р. перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків із суддівської винагороди в сумі 31716 грн., визначеної у вказаній довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до п.4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затв. постановою правління ПФ України № 3-1 від 25.01.2008р., перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Законом України № 2415-VIII від 15.05.2018р. «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» (набрав чинності 22.07.2018р.) внесені зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017р., як розрахункової величини.

Виплати за рішеннями судів, якими зобов'язано органи ПФ України здійснити перерахунок і виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.

Таким чином, відповідачем правомірно проведено перерахунок належного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.08.2018р.

Позивачем ОСОБА_1 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.133-135).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.ч.4, 5 ст.142 Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016р. «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до пп.6 п.6 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2415-VIII внесені зміни в абз.2 п.3 розділу II «Прикінцеві перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»; слова та цифри « 1600 гривень» замінені словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Таким чином, суд дійшов висновку, що дію зазначеного Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме з 01.01.2017р., а тому посилання відповідача щодо норм ст.58 Конституції України в частині положень про дію закону в часі є безпідставними.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено з 01.01.2018р. прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 грн.

З огляду на зазначене, починаючи з 01.01.2018р., посадовий оклад судді встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн., а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є обставиною, що обумовлює необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Посилання відповідача на п.4 розділу II Порядку № 3-1 є хибним, оскільки зазначений пункт визначає період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Суд звертає увагу на те, що дата, з якої у відповідача виник обов'язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, в даному випадку не є тотожнім поняттям з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Наведені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, починаючи з 01.12.2015р., позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тернопільському ОУ ПФ Тернопільської обл., є суддею у відставці та отримує довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків грошового забезпечення працюючого на відповідній посаді судді (а.с.11, 12).

08.08.2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з суми 31716 грн., починаючи з 01.01.2018р., відповідно до довідки № 149 від 02.08.2018р., виданої ТУ ДСА у Тернопільській обл. (а.с.18, 19, 20).

Листом № 311/П-11 від 15.08.2018р. відповідач повідомив позивача про те, що подана заява про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання не відповідає установленій формі, через що йому рекомендовано звернутися до відділу обслуговування громадян Тернопільського ОУ ПФ України Тернопільської обл. (а.с.21).

17.08.2018р. позивач повторно звернувся через відділ обслуговування громадян Тернопільського ОУ ПФ України Тернопільської обл. із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018р. (а.с.22, 42).

20.09.2018р. позивач скерував на адресу відповідача заяву із проханням надати інформацію щодо проведення йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018р., виходячи із довідки № 149 від 02.08.2018р., виданої ТУ ДСА у Тернопільській обл. (а.с.23, 24).

Відповідно до листа Тернопільського ОУ ПФ України Тернопільської обл. № 352/П-11 від 02.10.2018р. позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у виставці, починаючи з 01.08.2018р. (а.с.25).

При вирішенні наведеного спору колегія суддів виходить з такого.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016р. «Про судоустрій та статус суддів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Так, згідно з приписами ч.ч.4 і 5 ст.142 цього Закону в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, вказаною нормою чітко визначено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, суддям, які перебувають у відставці, проводиться перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, пунктом 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016р. «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної ОСОБА_4 України, 2010р., №№ 41 - 45, ст.529; 2015р., №№ 18-20, ст.132 із наступними змінами).

Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010р. посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом: 1) судді апеляційного суду - 1,1; 2) судді вищого спеціалізованого суду - 1,2; 3) судді Верховного Суду України, судді Конституційного Суду України - 1,3.

Отже, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає перерахунку у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, яка, у свою чергу, залежить від розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, пунктом 3 розділу II Закону України № 1774-VIII від 06.12.2016р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

22.07.2018р. набрав чинності Закон України № 2415-VII від 15.05.2018р. «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (чи) суміжних прав», яким були внесені зміни до Закону України № 1774-VIII від 06.12.2016р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та встановлено, що до внесення змін щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017р.

Таким чином, дію Закону України № 2415-VII від 15.05.2018р. «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (чи) суміжних прав» поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01.01.2017р.

За таких обставин покликання апелянта на норми ч.1 ст.58 Конституції України стосовно того, що закон не має зворотної сили, є безпідставними, оскільки самим законом встановлено зворотну дію закону.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017р. встановлено у розмірі 1600 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018р. становить 1762 грн.

З огляду на зазначене, з 01.01.2018р. посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762 грн., а тому саме з цієї дати є підстави для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, у зв'язку з зміною грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Крім того, на підставі Закону України № 2415-VII від 15.05.2018р. «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (чи) суміжних прав», яким були внесені зміни до Закону України № 1774-VIІІ від 06.12.2016р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діючим суддям першої та апеляційної інстанцій загальної, адміністративної та господарської юрисдикції проведено перерахунок посадового окладу, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн.. Даний факт підтверджується листом ДСА України № 11-13636/18 від 24.07.2018р. (а.с.26).

Разом з тим, позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці лише з 01.08.2018р.; такий перерахунок було проведено, виходячи із листа Міністерства соціальної політики України № 32/0/196-18/54 від 23.08.2018р.

Однак, листом Міністерства соціальної політики України № 2230/0/2-19/54 від 04.02.2019р. відкликано вищезазначений лист № 32/0/196-18/54 від 23.08.2018р. та зобов'язано врахувати в роботі територіальних органів ПФ України інформацію щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів з 01.01.2018р., виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн. (а.с.135).

Крім того, покликання апелянта на п.4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затв. постановою правління ПФ України № 3-1 від 25.01.2008р., є хибним, оскільки зазначений пункт визначає період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. При цьому, дата, з якої у відповідача виник обов'язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, в даному випадку не є тотожнім поняттям з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

11.03.2019р. на адресу апеляційного суду надійшов лист апелянта № 3617/10 від 06.03.2019р. про те, що Верховним Судом відкрито провадження від 21.02.2019р. у зразковій справі № 200/865/19-а з аналогічної категорії справ (а.с.139).

Відповідно до п.9 ч.2 ст.236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду в зразковій справі.

Водночас, відповідачем не заявлено клопотання про зупинення провадження у справі.

При цьому, колегія суддів враховує, що такі процесуальні дії є правом суду; також переконливі та вагомі підстави для зупинення апеляційного провадження у справі, які б обєктивно унеможливлювали розгляд справи, є відсутніми.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає заявлений позов підставним та обґрунтованим, через що останній підлягає до задоволення, із вищевказаних мотивів.

Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта Тернопільське ОУ ПФ Тернопільської обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.12.2018р. в адміністративній справі № 500/2220/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Дата складення повного судового рішення: 20.03.2019р.