Справа № 160/605/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2019 року Справа № 160/605/19
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.,
при секретарі судового засідання Музиці Я.І.
представника позивача ОСОБА_2
представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства ЮНІКОН до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправною та скасування картки (рішення),-
22.01.2019 Приватне акціонерне товариство ЮНІКОН звернулось до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 митниці ДФС, в якій просить:
- повернути на рахунок АТ ЮНІКОН антидемпінгове мито у розмірі 180 249, 15 грн. безпідставно сплаченого за тимчасовою митною декларацією ІМ 40 ТН № UA110150/2018/224485 від 13.09.2018 та за додатковою митною декларацією № UA110150/2018/229411 від 25.10.2018.
Ухвалою суду від 24.01.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито проводження у справі за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.
Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог просили відмовити в повному обсязі.
Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, 15.03.2017 року між АТ "ЮНІКОН" (Покупець) та АТ "ЕВРАЗ Объединенный Западно-Сибирский металлургический комбинат" (Постачальник), юридична адреса: Російська Федерація, 654043 м. Новокузнецьк, Космічне шосе, 16, було укладено зовнішньоекономічний Контракт № 7802043 відповідно до якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити товар.
АТ "ЕВРАЗ Объединенный Западно-Сибирский металлургический комбинат" класифікував металопрокат у піввагоні № 58057290 за кодом НОМЕР_1 та вказав цей код у ВМД ЕК 10 ЕД № 10608052/150818/0009942 від 15.08.18. Коду НОМЕР_1 відповідає наступний опис в графі 31 ВМД ЕК 10 ЕД № 10608052/150818/0009942 від 15.05.18: "Прутки из легированной стали круглого сечения горячекатаные - Круг, ГОСТ 2590-2006, ГОСТ 4543-2016, ОСОБА_6 40Х, 2ГП, М/Д 6000мм, ДМ.22ММ-14,250 Т, ДМ.28ММ-30,100 Т, ДМ.ЗОММ-20,010 Т, содержание углерода 0,36%, хрома 0,92% Изготовитель АО "ЕВРАЗ ЗСМК". Опис та якісні характеристики металопрокату були зазначені у документі з якості № 2811039 від 13.08.2018, який був наданий АТ "ЮНІКОН" зі сторони АТ "ЕВРАЗ Объединенный Западно-Сибирский металлургический комбинат".
3 метою підтвердження того, що металопрокат, який прибув у піввагоні № 58057290 за своїми механічними властивостями, хімічним складом, геометричними розмірами та параметрами профілю відповідає документу з якості та не є арматурою або катанкою, АТ "ЮНІКОН" 30.08.2018 подало Заяву про надання дозволу на проведення фізичного огляду товарів та інших предметів до митного поста "Північний" ОСОБА_1 митниці ДФС з метою визначення якісних характеристик товару з відбором зразків товару для проведення експертизи у Державному підприємстві "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади (далі - ДП "НДТІ").
30.08.2018 у присутності Провідного інженера Науково-інженерного Центру ДП "НДТІ" ОСОБА_5, механіка виробничого управління АТ "ЮНІКОН" ОСОБА_7, менеджера-декларанта АТ "ЮНІКОН" ОСОБА_8 та Державного інспектора ВМО-1 м.п. "Північний" ОСОБА_1 митниці ДФС ОСОБА_9 від металопрокату, що знаходився у п/в №58057290, шляхом відрізання частини прутків 22мм, 28 мм, 30 мм довжиною по 500 мм кожний за допомогою ручної кутової шліфувальної машини були відібрані по 2 зразки кожного діаметру. Того ж дня було складено АКТ "Про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 30 серпня 2018 року". Таким чином, провідним інженером Науково-інженерного центру ДП "НДТІ" ОСОБА_5 було взято вищевказані зразки для проведення експертизи та випробувань за наступними параметрами: хімічний склад; механічні характеристики; геометричні параметри профілю; марочний склад; клас міцності.
06.09.2018 за результатами проведених випробувань спеціалістами ДП "НДТІ" було складено Висновок №1, відповідно до якого за результатами аналізування даних проведених випробувань та Документу про якість № 2811039 від 13.08.18 року, зразки металопродукції діаметрами 22 мм, 28 мм, 30 мм зі сталі марки 40Х, відносяться до виду продукції металопрокат гарячекатаний круглий, виготовлений за ГОСТ 4543-2016 і ГОСТ 2590-2006, та не є арматурою чи катанкою".
Так, оформлення митної декларації № UA 110150/2018/223733 не відбулося та митний орган не надав АТ "ЮНІКОН" картку відмови у прийнятті цієї митної декларації
07.09.2018 ВМО-1 м/п "Північний" ініціював проведення митного огляду та відбору проб зразків товару безпосередньо з піввагона №58057290. За результатами проведення митного огляду ОСОБА_1 митницею ДФС було складено "ОСОБА_5 про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA110150/2018/223733 від 07.09.2018", а за результатами проведення відбору зразків було складено "ОСОБА_5 № UA 110150/2018/223733 про взяття проб (зразків) товарів від 07.09.2018" проби (зразки) було відправлено до ОСОБА_1 відділу з питань експертиз та досліджень м. Дніпро, вул. В.Вернадського 2/4. Після відбору зразків металопрокат продовжував залишатись у піввагоні № 58057290.
У зв'язку з невизначеністю строків отримання результатів експертизи відібраних митними органами зразків та для запобігання збільшення збитків від понаднормового простою піввагона № 58057290, 13.09.2018 року АТ "ЮНІКОН" було прийнято рішення про вивантаження товару. Для цього засобами електронного зв'язку на адресу ВМО-1 м.п. "Північний" ОСОБА_1 митниці ДФС було подано тимчасову митну декларацію "ІМ 40 ТН" № UA 110150/2018/224485 із сплатою антидемпінгового мита в розмірі 15,21% від митної вартості товару. Цими діями АТ "ЮНІКОН" було взято на себе зобов'язання здійснити митне оформлення товару шляхом подання додаткової митної декларації у строк до 28.10.2018 року відповідно до статті 260 МКУ.
13.09.2018 ВМО-1 м.п. "Північний" здійснив оформлення тимчасової митної декларації № UA110150/2018/224485. У той же день о 14:00 год. АТ "ЮНІКОН" здійснило вивантаження металопрокату з піввагона №58057290 за декларацією №UA110150/2018/224485.
19.09.2018 АТ "ЮНІКОН" подало додаткову митну декларацію "ІМ 40 ДТ" №UA110150/2018/225178 з вимогою про повернення, сплаченого за МД №UA110150/2018/224485 від 13.09.2018, антидемпінгового мита в сумі 180249,15 грн. та оформлення Товару у вільний обіг без застосування антидемпінгового мита.
12.10.2018 АТ "ЮНІКОН" вдруге подало додаткову митну декларацію "ІМ 40 ДТ" №UA110150/2018/227818 з вимогою про повернення, сплаченого за МД №UA110150/2018/224485 від 13.09.2018, антидемпінгового мита в сумі 180249,15 грн. та оформлення Товару у вільний обіг без застосування антидемпінгового мита.
Не погоджуючись із вказаною карткой відмови, позивач звернуся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.
Відносини, що пов'язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Згідно із статтею 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до статті 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частиною другої статті 54 МК, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 58 МК передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 53 МК, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У силу положень частини пятої статті 53 МК, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин першої та другої статті 53 МК слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).
Крім цього, відповідно до частини шостої статті 54 МК, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз положень статті 53, частин першої, другої та пятої статті54, статті58 Митного кодексу України дає підстави для висновку, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобовязаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених устатті 58 Митного кодексу України та у випадках, встановлених цим Кодексом (якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.
Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.
Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 31 березня 2015 року №21-53а15 та №21-127а15.
При цьому суд звертає увагу на те, що право витребовувати додаткові документи не означає безапеляційного неврахування наданих під час проведення консультацій документів та в процедурі підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються.
З аналізу приведених норм також вбачається наявність у митного органу обов'язку зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості перевірки розрахунку митної вартості на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Крім того, для витребування доказів на спростування наявності впливу взаємозв'язку покупця та продавця на митну вартість задекларованого товару митниця зобов'язана обґрунтувати обставини, які свідчать про ймовірність існування такого взаємозв'язку.
Тобто, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів. А саме, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують число визначення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Аналіз викладених статей свідчить про обов'язок митниці зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.06.2015 (справа № 21-498а15).
Як вбачається з матеріалів справи, надані відповідачем пояснення та документи не містять жодного доказу, яким би підтверджувалося, що товар, який підлягав декларуванню, підпадає під дію антидемпінгових заходів відповідно до тішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі № АД-382/2017/4411-05 або доказів того, що відомості надані декларантом є неповними чи недостовірними чи доказів відсутності обов'язкових реквізитів в електронній митній декларації чи подання митної декларації з порушенням вимог встановлених митним законодавством як того вимагає ст. 264 МКУ.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 275 МК України, антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» у разі ввезення на митну територію України товарів, які є обєктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.
Проте, товар, який зазначений в декларації відповідно до висновку експерта та зазначених вище і доданих до позову документів, не підпадає під дію вказаної норми статті.
Крім того, в силу положень статтей 627, 628Цивільного кодексу України є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять: умови (пукти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» субєкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих прямо та у виключній формі заборонені законами України.
Відповідно до частини сьомої статті 54 МК, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Тобто, не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 у справі №21-91а12 та від 11.09.2012 у справі №21-262а12.
З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товарів за ціною договору.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої АТ «ЮНІКОН» митної вартості товару судом не встановлено.
Відповідно до статей 9,77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Разом з тим, відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до ч.1, ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Повернути на рахунок АТ ЮНІКОН антидемпінгове мито у розмірі 180 249, 15 грн. безпідставно сплаченого за тимчасовою митною декларацією ІМ 40 ТН № UA110150/2018/224485 від 13.09.2018 року та за додатковою митною декларацією № UA110150/2018/229411 від 25.10.2018 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_10