Справа № 400/2874/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2874/18

Категорія:11.5 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 06.12.2018 р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук'янчук О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Лавришині А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року Головне управління Пенсійного фонду (далі ГУ ПФУ) України в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі ВПВР УДВС ГУ) у Миколаївській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (УДВС ГТУЮ) у Миколаївській області про скасування постанови від 07 листопада 2018 року ВП№566117481 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3 Рішенням суду по справі №814/499/18 зобовязання щодо одноразової виплати суми підвищення до пенсії на ГУ ПФ України не покладалось. На даний час проведено виплату пенсії ОСОБА_3 в межах виділених асигнувань. Виплата пенсії буде проведена в повному обсязі згідно Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21 лютого 2018 року (далі Постанова №103). Відсутність коштів на повну виплату пенсії є поважною причиною невиконання рішення суду, тому постанову про накладення штрафу слід скасувати.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому позов не визнає та просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач не виконав рішення суду у встановлений державним виконавцем строк. Позивач був зобовязаний здійснити виплату за здійсненим перерахунком у повному обсязі, оскільки це визначено рішенням суду, тому постанова є правомірною.

Справу розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у задоволенні позову ГУ ПФ України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) до ВПВР УДВС ТУЮ у Миколаївській області (вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001), УДВС ГТУЮ у Миколаївській області (вул. Лягіна, 2, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 34889877) відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ГУПФ України в Миколаївській області зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача, що постанову про накладення на боржника штрафу державний виконавець виносить у разі невиконання рішення суду без поважних причин. Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Рішення суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії управлінням виконано у повному обсязі. Виплата перерахованої пенсії за період 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року буде здійснюватися в порядку, встановленому Постановою №103.

У відзиві ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області вказується, що суд першої інстанції прийнято рішення з дотримання норм матеріального та процесуального права, доводи апелянта є безпідставними, у звязку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відзиву УДВС ГТУЮ у Миколаївській області на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов'язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 18 червня 2018 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа №814/499/18, виданого 30 травня 2018 року Миколаївським окружним адміністративним судом, про зобовязання ГУ ПФ України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01 січня 2016 року ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1) згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.ст. 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", згідно наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

09 липня 2018 року відповідач отримав лист ГУ ПФУ в Миколаївській області від 09 липня 2018 року № 5263/08, в якому позивач зазначив, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 у справі № 814/499/18 виконано у добровільному порядку.

Позивачем після проведення перерахунку пенсії почалися здійснюватися виплати коштів. Виплата буде проведена в повному обсязі, що підтверджується дорученням з відкладною виплатою. Також позивач просив закінчити виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою державного виконавця від 07 листопада 2018 року накладено на ГУ ПФ України в Миколаївській області штраф в сумі 5 100 грн. за невиконання рішення суду, оскільки згідно листа ГУ ПФУ в Миколаївській області ОСОБА_3 проведено перерахунок пенсії за вислугу років.

Однак виплату перерахованого розміру пенсії не здійснено.

Рішенням суду по справі №814/499/18 позивача зобовязано провести перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01 січня 2016 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач лише частково виконав рішення суду, а відтак оскаржувана постанова є правомірною і скасуванню не підлягає.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, виконавець зобов'язаний вжити усіх необхідних заходів щодо своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії передбачена ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до цієї норми у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вказаною нормою встановлено визначальну ознаку для накладення на боржника штрафу, а саме не виконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу 05 вересня 2018 року, рішення суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії було виконано ГУПФ України в Миколаївській області та частково здійснено доплату. У повному обсязі рішення суду не виконано у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування.

Встановивши підстави не виконання судового рішення у повному обсязі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень пп.пп.4, 5 п.4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються ГУ ПФ України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до ст.ст. 23 та 116 БК України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, виплата пенсій колишнім працівникам органів внутрішніх справ здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з відповідним бюджетним призначенням.

Згідно абз.1 п.3 Постанови №103 уряд України постановив перерахувати з 01 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Як вбачається з абз.2-4 п.3 Постанови №103, виплату перерахованих пенсій постановлено проводити з 01 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 01 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Судова колегія зазначає, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Встановлені обставини справи, які не заперечувались відповідачем, свідчать про те, що перераховані позивачем суми пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, на виконання судового рішення, не були виплачені стягувачу виключно у зв'язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання судового рішення суд апеляційної інстанції вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить стягувачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про неможливість стверджувати про невиконання позивачем судового рішення, в частині фактичної виплати перерахованої пенсії, без поважних причин, що б було правовою підставою для застосування штрафу, який передбачено ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що право особи, тобто стягувача, на здійснення перерахунку пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, оскільки у спірному випадку йдеться не про право особи на перерахунок пенсії, а про правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій, як до установи яка здійснює пенсійні виплати у визначеному законодавством порядку. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що накладення штрафу, у такому випадку, не захищає право особи на отримання пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Крім того, правова позиція з приводу того, що невиконання судового рішення управлінням ПФ України в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, підтверджена Постановою Верховного Суду від 24 січня 2018 року по справі №К/9901/1598/18, 405/3663/13-а.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУПФ України в Миколаївській області і, відповідно, необхідність їх задоволення.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат (ст. 139 КАС України).

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ГУПФ України в Миколаївській області.

Керуючись ч.4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, ч.2 ст. 313, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 07 листопада 2018 року ВП№566117481 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_4
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_1