Справа № 200/14729/18-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року справа №200/14729/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Верховецька Г.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Масалаб А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року (повний текст складено 28 січня 2019 року в м. Слов'янськ) у справі № 200/14729/18-а (суддя І інстанції - Смагар С.В.) за позовом Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправними дії, скасування постанови про накладення штрафу від 5 грудня 2018 року ВП № 57010994 на суму 5100 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2018 року Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради звернулось до суду з позовом до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправними дії, скасування постанови про накладення штрафу від 5 грудня 2018 року ВП № 57010994 на суму 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувану постанову про стягнення штрафу було винесено в ході виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/2840/18-а про зобов'язання управління розглянути заяву ОСОБА_3 про надання статусу особи на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та прийняти відповідне рішення згідно Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". 7 серпня 2018 року рішення суду виконано, а саме управлінням вдруге розглянуто заяву та винесено рішення від 7 серпня 2018 року про відмову у встановлені статусу, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Головним державним виконавцем Масалаб А.О. постановою від 16 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57010994 із примусового виконання даного рішення суду відповідно до Закону України від 21.04.1999 № 606 "Про виконавче провадження" із встановленням строку на добровільне виконання. Отже, управлінням в межах своєї компетенції рішення суду виконано в повному обсязі, заява розглянута 7 серпня 2018 року до відкриття виконавчого провадження про що було повідомлено відповідача. Листами № 01-20-8950-06 від 13 вересня 2018 року та № 01-20-11830-06 від 29 листопада 2018 року управління повідомило відповідача про виконання рішення суду, однак, не зважаючи на здійснення управлінням всіх законодавчо встановлених дій для виконання судового рішення, головним державним виконавцем Костянтинівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Масалаб А.О. постановою від 5 грудня 2018 року на управління накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року у справі № 200/14729/18-а позов задоволено. Визнано протиправними дії Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови про накладення штрафу від 5 грудня 2018 року ВП № 57010994 на суму 5100 грн. Скасовано постанову Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про накладення штрафу від 5 грудня 2018 року ВП № 57010994 на суму 5100 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив оскаржене рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час примусового виконання рішення суду № 805/2840/18-а від 12.06.2018 року державним виконавцем було дотримано засад визначених в ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», а саме верховенство права, обов'язковості виконання рішень, законності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. Крім того, відповідач як на правомірність своїх дій, вказує на наявні в матеріалах справи виконавчі документи та не надані до суду першої інстанції докази, а саме заяву відповідача на адресу суду щодо роз'яснення судового рішення та ухвалу суду.

Представник відповідача, у судовому засіданні, доводи апеляційної скарги підтримав, просив останню задовольнити, проти чого заперечував представник позивача, який вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням від 12 червня 2018 року у справі № 805/2840/18-а адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання протиправним та зобов'язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано повідомлення Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, щодо відмови ОСОБА_3 у видачі "посвідчення члена сім'ї загиблого", зобов'язано Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради розглянути заяву ОСОБА_3 про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та прийняти відповідне рішення згідно Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

6 серпня 2018 року по справі № 805/2840/18-а судом було видано виконавчій лист щодо зобов'язання Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради розглянути заяву ОСОБА_3 про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та прийняти відповідне рішення згідно Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

16 серпня 2018 року відповідачем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 57010994 з примусового виконання виконавчого листа від 6 серпня 2018 року по справі № 805/2840/18-а про зобов'язання Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради розглянути заяву ОСОБА_3 про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та прийняти відповідне рішення згідно Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

10 вересня 2018 року відповідачем по відношенню до позивача була винесена вимога виконавця, якою виконавець вимагав надати підтвердження виконання рішення суду від 12 червня 2018 року № 805/2640/18-а до 20 вересня 2018 року, яку позивач отримав 12 вересня 2018 року, про що свідчить відбиток штампу позивача на вимозі.

13 вересня 2018 року за вихідним № 01-20-8950-06 позивач до відповідача надіслав лист про виконання рішення суду, в якому зазначив, що 7 серпня 2018 року управлінням вдруге розглянуто заяву ОСОБА_3 від 15 лютого 2018 року щодо встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі посвідчення члена сім'ї померлого ветерана війни і прийняте рішення - відмовити ОСОБА_3 у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у зв'язку з відсутністю правових підстав згідно статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

20 листопада 2018 року відповідачем по відношенню до позивача була винесена друга вимога виконавця, якою виконавець вимагав надати підтвердження виконання рішення суду від 12 червня 2018 року № 805/2640/18-а, де позов задоволено повністю, а саме, зокрема, визнати протиправним та скасувати повідомлення щодо відмови видачі посвідчення члена сім'ї загиблого, яку позивач отримав 22 листопада 2018 року, про що свідчить відбиток штампу позивача на вимозі.

29 листопада 2018 року а вихідним № 01-20-11830-06 позивач повторно до відповідача направив суду лист, в якому зазначив, що 7 серпня 2018 року управлінням вдруге розглянуто заяву ОСОБА_3 від 15 лютого 2018 року щодо встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі посвідчення члена сім'ї померлого ветерана війни і прийняте рішення - відмовити ОСОБА_3 у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у зв'язку з відсутністю правових підстав згідно статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Крім того, позивачем до листа було додане рішення від 7 серпня 2018 року, яким аа виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/2840/18-а від 12 червня 2018 року управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради вдруге розглянуло заяву ОСОБА_3 від 15 лютого 2018 року щодо становлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі посвідчення члена сім'ї померлого ветерана війни і прийняло рішення відмовити ОСОБА_3 у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у зв'язку з відсутністю правових підстав згідно статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Судом першої інстанції встановлено, що 5 грудня 2018 року відповідачем була винесена постанова про накладення штрафу, якою за не виконання рішення суду накладено на позивача штраф у розмірі 5100 грн. У постанові зазначено, що станом на 3 грудня 2018 року позивачем не виконано рішення суду без поважних причин.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - Закон № 1404).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем було винесено дві вимоги виконавця щодо зобов'язання надати докази виконання рішення суду від 10 вересня 2018 року та від 20 листопада 2018 року.

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону № 1404 сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що позивач двічі до відповідача направляв листи про виконання рішення суду, а саме від 13 вересня 2018 року та від 29 листопада 2018 року.

Згідно з частиною 1 статті 63 Закону України № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до норм частини 2 статті 63 Закону України № 1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавче провадження ВП № 57010994 було відкрите на підставі виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року № 805/2640/18-а про зобов'язання Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради розглянути заяву ОСОБА_3 про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та прийняти відповідне рішення згідно Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". 7 серпня 2018 року позивач на виконання рішення суду повторно розглянув заву ОСОБА_3 про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та прийняв відповідне рішення, про що двічі повідомив відповідача.

Вимога відповідача надати підтвердження виконання рішення суду від 12 червня 2018 року, де позов задоволено повністю, а саме, зокрема, визнати протиправним та скасувати повідомлення щодо відмови видачі посвідчення члена сім'ї загиблого, яка викладена у вимозі від 20 листопада 2018 року є необґрунтованою, оскільки судом не видався та не міг видаватися, в силу вимог чинного законодавства України, виконавчий лист щодо визнання протиправним та скасування повідомлення щодо відмови видачі посвідчення члена сім'ї загиблого, тому державний виконавець не мав права вимагати від позивача надання такого підтвердження. Вищевказаним рішенням суду визнано протиправним та скасовано повідомлення щодо відмови видачі посвідчення члена сім'ї загиблого, яка викладена у вимозі від 20 листопада 2018 року, та не потребує додатково прийняття будь-яких рішень з боку такого суб'єкта. Крім того, у абзаці третьому резолютивній частині вищевказаного рішення було зобов'язано відповідача вчинити певні дії, а саме зобов'язано Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради розглянути заяву ОСОБА_3 про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та прийняти відповідне рішення згідно Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Зазначена вимога відображена і у виконавчому листі.

Оскаржувана постанова була винесена у зв'язку з тим, що станом на 3 грудня 2018 року позивачем рішення суду не виконано без поважних причин, проте необґрунтовано не приймає до уваги листи позивача про виконання рішення від 13 вересня 2018 року та від 29 листопада 2018 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови від 5 грудня 2018 року ВАП № 57010994, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Згідно приписів частини 4 статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що посилання відповідача у апеляційній скарзі на заяву про роз'яснення судового рішення від 10.10.2018, та ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року відповідача на адресу суду щодо роз'яснення судового рішення та ухвалу суд, не приймаються до уваги з огляду на приписи частини 4 статті 308 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що безпосереднє втручання суду в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень допускається, як виняток, у випадку, коли обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини у публічно-правовій сфері, а також зібрані у справі докази дають підстави для висновку про безальтернативність рішення суб'єкта владних повноважень, яке повинно бути прийнято з урахуванням висновків, зроблених судом у цій справі. Між тим, в резолютивній частині рішення суду від 12 червня 2018 року у справі № 805/2840/18-а не зазначено яке конкретно, безальтернативність рішення повинен був прийняти відповідач, а тому вважати, що своїм рішенням від 07.08.2018 року відповідач не виконав рішення суду не можна.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року у справі № 200/14729/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року у справі № 200/14729/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В.Сіваченко