Справа № 813/1740/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/565/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.,

з участю представника апелянта: Іванейко Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на додаткову ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року (суддя- Москаль Р.М., ухвалену в м. Львові о 16:50, повний текст складено 21.12.2018р.) у справі № 813/1740/18 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

27.04.2018р. Головне управління ДФС у Львівській області звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 25000 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 року залишено без розгляду позовну заяву Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу.

В подальшому 19.11.2018 представник позивача, адвокат Станько Т.Р. звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою в якій просив вирішити питання про стягнення на користь відповідача ОСОБА_2 судових витрат, понесених ним в межах розгляду адміністративної справи № 813/1740/18.

Додатковою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року частково задоволено заяву відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні; у задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2238 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з додатковою ухвалою, Головне управління ДФС у Львівській області оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині стягнення в користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1762 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що, на момент подання даного позову про стягнення податкового боргу, у відповідача обліковувався податковий борг, відтак не підлягає застосуванню ч.10 ст. 139 КАС України, оскільки на момент подання вказаного позову дії податкового органу були обґрунтованими та правомірними.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив додаткову ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні заяви про стягнення з податкового органу витрат на правничу допомогу.

Відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився та явки представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частково задовольняючи заяву про стягнення з Головного управління ДФС у Львівській області витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції зробив висновок, що оскільки позивач відкликав свій позов вже після того, як ОСОБА_2 звернувся по правову допомогу та отримав відповідні послуги, то є передбачені законом підстави на компенсацію понесених ним судових витрат за рахунок ГУ ДФС у Львівській області.

Колегія суддів апеляційного суду з приводу такого висновку суду першої інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини десятої статті 139 КАС України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що сума податкового боргу для стягнення якого поданий даний позов, виникла на підставі несплати грошового зобов'язання яке було нараховане контролюючим органом за платежем транспортний податок з фізичних осіб відповідно до податкового повідомлення- рішення №36-17 від 25.06.2015р.

Станом на дату звернення в суд з даним позовом (27.04.2018р.) вказане вище податкове повідомлення- рішення скасоване не було. З матеріалів справи вбачається, що вказане податкове повідомлення- рішення скасоване рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у справі №813/2420/18, яке набрало законної сили 04.09.2018р.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд зазначає, що оскільки на момент звернення в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу, податкове повідомлення- рішення на підставі якого виник даний податковий борг скасоване не було, відтак, позивач не вчиняв жодних необґрунтованих дій в розумінні ч. 10 ст. 139 КАС України. Як наслідок підстав для задоволення заяви про стягнення на користь відповідача ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу немає. Дані обставини не були враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної додаткової ухвали.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної додаткової ухвали та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити.

Додаткову ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі № 813/1740/18 скасувати.

В задоволенні заяви про стягнення з Головного управління ДФС у Львівській області в користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 25.03.2019р.