Справа № 818/8243/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2019 року

Київ

справа №818/8243/13-а

адміністративне провадження №К/9901/2886/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів: Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року (суддя - Шаповал М.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року (головуючий суддя - Бенедик А.П., судді: Калиновський В.А., Філатов Ю.М.)

у справі №818/8243/13-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області

про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_3 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати незаконним наказ начальника УМВС України в Сумській області № 175 від 27.02.2013 року про звільнення з органів внутрішніх справ на підставі пункту 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом (за порушення дисципліни) прийнятий за висновками службового розслідування затвердженого 25.02.2013 року;

- визнати незаконним наказ начальника Управління МВС України в Сумській області від 20.06.2013 року № 134 о/с по особовому складу про звільнення з органів МВС на підставі пункту 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом (за порушення дисципліни) у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік);

- поновити на посаді оперуповноваженого на службі в Управлінні МВС України в Сумській області;

- стягнути з Управління МВС України в Сумській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.06.2013 року по 29.06.2016 року в розмірі 64,57 грн. за кожен робочий день вимушеного прогулу, що становить суму 71285,28 коп.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року, яку було залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року, в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивують свої рішення тим, що застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є правомірним, оскільки позивач своїми діями, що виразились в керуванні ним автомобілем в стані алкогольного сп'яніння і спричиненні пошкодження транспортного засобу та іншого майна скоїв правопорушення передбачені ст.ст. 124, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), не тільки недотримав виконання норм Правил дорожнього руху, а й грубо порушив вимоги ст.ст. 2, 5, 10 Закону України "Про міліцію", присягу працівника органів внутрішніх та норми Дисциплінарного статуту ОВС, наказу МВС № 155. Таким чином, оскаржувані накази були прийняті на підставі та у відповідності до вимог діючого законодавства.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає їх незаконними та необґрунтованими, а тому просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Зокрема, скаржник вказує, що відповідачем було порушено процедуру звільнення, а саме - Наказ про звільнення було видано 20.06.2013, хоча на роботу останній вийшов 21.06.2013. Також, скаржника вказує про те, що висновок службового розслідування ґрунтується лише на факті розгляду Недригайлівським районним судом Сумської області справи № 585/231/13-п, за результатами розгляду якої позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідачем заперечення на касаційну скаргу не надані, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Клопотання про розгляд справи за участі скаржника не заявлено.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.02.2013 року, письмових пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_3 встановлено, що 23 лютого 2013 року близько 3 години 00 хвилин оперуповноважений ВБНОН УМВС старший лейтенант міліції ОСОБА_3, перебуваючи поза службою, керував автомобілем в смт.Недригайлів по вул. Леніна, Недригайлівського району, в стані алкогольного сп'яніння та не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, з'їхав в кювет де здійснив наїзд на електроопору, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а учасники дорожньо-транспортної пригоди отримали тілесні ушкодження.

За фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди за участю працівника ВБНОН УМВС, відповідачем було проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок, затверджений тимчасово виконуючим обов'язки начальника УМВС в Сумській області 25.02.2013 року, яким встановлено, що за порушення "Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України", затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, Правил дорожнього руху України, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і у подальшому призвело до скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди, а також за проявлену у ході службового розслідування нещирість, оперуповноваженого ВБНОН УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 слідує звільнити з органів внутрішніх справ за п. 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

27.02.2013 року тимчасово виконуючим обов'язки начальника УМВС в Сумській області прийнято наказ № 175 "Про грубе порушення транспортної дисципліни оперуповноваженим ВБНОН УМВС старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 та покарання винних", в якому, зазначено, що за порушення "Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України", затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, Правил дорожнього руху України, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і у подальшому призвело до скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди, а також за проявлену у ході службового розслідування нещирість, оперуповноваженого ВБНОН УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 звільнити з органів внутрішніх справ за п. 64 "Є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

20.06.2013 року начальником УМВС України в Сумській області прийнято наказ № 134 о/с По особовому складу, яким звільнено з органів МВС на підставі пункту 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом (за порушення дисципліни) у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3

Не погоджуючись з вищенаведеними обставинами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

4. Конституція України

Частина 2 статті 19 Конституції України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5. Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

Згідно Закону України «Про міліцію» працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади та при виконанні покладених на нього обов'язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам.

Працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Підпункт «є» пункту 64. Особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): за порушення дисципліни.

6. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» N3460-IV від 22 лютого 2006 року.

Частина перша статті 1. Службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Стаття 2. Дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Стаття 5. За вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Стаття 7. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Пункт восьмий частини першої статті 12. На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Статті 16. Дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Частина 2 статті 18. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби, оскільки ч. 5 ст. 18 Дисциплінарного статуту ОВС передбачено, що такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог.

Твердження скаржника стосовно того, що висновок службового розслідування ґрунтується лише на факті розгляду Недригайлівським районним судом Сумської області справи № 585/231/13-п, за результатами розгляду якої позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому, як стверджує скаржник, не було підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої, шостої статті 78 КАС України (в чинній редакції, яка повністю кореспондується зі статтею 72 КАС України в редакції чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Як вбачається з постанови Недригайлівського районного суду від 18.05.2013 по справі №582/231/13-п, факт вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1 КУпАП (керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння) та ст. 124 КУпАП (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу ті іншого майна), було встановлено судом, а провадження по вказаній справі було закрито лише у зв'язку із закінченням строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи наведене, вбачається, що підставою для звільнення позивача з органів внутрішніх справ було не рішення суду, яким позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме встановлений вказаним рішенням факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що, в свою чергу, свідчить про порушення останнім службової дисципліни.

Посилання скаржника на те, що його звільнено у період тимчасової непрацездатності, не заслуговують на увагу, оскільки на осіб рядового і начальницького складу за вчинення порушень службової дисципліни наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади видається з дотриманням строків, передбачених статтею 16 Статуту, у тому числі й щодо осіб, які тимчасово непрацездатні. Подальше виконання такого наказу відповідно до статті 18 Статуту здійснюється після прибуття їх до місця проходження служби.

В свою чергу, судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно листків непрацездатності, позивач перебував на лікарняному з 25 лютого 2013 року по 20 червня 2013 року. Виконання наказу (звільнення позивача) відбулось 20 червня 2013 року, тобто після виходу позивача на роботу, що узгоджується з нормами чинного законодавства.

Окремо колегія суддів Верховного Суду зазначає, що в даному випадку, особою було вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

З наведеного слідує, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, а дійшли обґрунтованого висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, внаслідок чого касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

Колегія суддів касаційної інстанції вважає викладені в касаційній скарзі доводи безпідставними, а висновки судів попередніх інстанцій - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, п. 1 ч. 1 ст. 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа