Справа № 463/1742/18
Суддя: Шеремета Г. І.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №463/1742/18
Провадження №2-а/463/12/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Шеремети Г.І.

з участю секретаря с/з - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ЛРА - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, просила визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради №22/7 від 19.10.2017 року про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 19 жовтня 2017 року адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради було винесено відносно ОСОБА_4 постанову №22/7 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та порушення п.20.1.7 «Правил благоустрою м.Львова», а саме: ОСОБА_4 будучи співвласником квартири №7 в будинку №16 на вул.К.Левицького, після демонтажу пічки в квартирі, винесла сміття у двір будинку. Оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Вказану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та винесеною за відсутності доказів її вини, оскільки інкриміноване їй порушення не вчиняла, так як жодних державних стандартів, норм та правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою території населених пунктів не порушувала. З метою захисту свого порушеного права звернулася до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що дійсно позивач ОСОБА_4 є співвласником квартири №7 в будинку №16 на вул.К.Левицького у м.Львові, крім того являється особою з інвалідністю 1 групи (серцево-судинні захворювання), потребує постійного догляду та сторонньої допомоги. У звязку з наявністю відповідного захворювання позивач протягом 2017 року пережила два інсульти, внаслідок чого у період з кінця червня по 15 липня, з 26 вересня по 10 жовтня перебувала на стаціонарному лікуванні у Львівській комунальній міські клінічній лікарні швидкої допомоги. Позивач проходить реабілітацію по сьогоднішній день за місцем свого проживання. Дійсно 12 вересня 2017 року у квартирі позивача відбулась перекладка старої печі, після чого все будівельне сміття було складено чоловіком позивача ОСОБА_5 в мішки та перенесено на майданчик побутових відходів. У звязку із відсутністю матеріальної та фізичної змоги вивезти сміття чоловік позивача звернувся з відповідним проханням до керівника ЖЕК-503, однак отримав відмову. Про вказану ситуацію чоловік свою дружину, позивача по справі, не повідомляв, у звязку з вкрай тяжким станом здоровя останньої. Про складення 12.09.2017 року адміністративного протоколу відносно ОСОБА_4 ані позивача, ані її чоловіка не повідомляли. Такий в подальшому було скеровано поштовим звязком. За результатами складеного протоколу 19.10.2017 року відносно позивача було прийнято постанову про притягнення до відповідальності, про розгляд даного питання позивача вкотре не повідомляли. З 24.09.2017 року по 25.09.2017 року будівельне сміття було прибране чоловіком позивача із майданчика побутових відходів по вул.К.Левицького, 19 у м.Львові. Так як позивач жодного відношення до вчинення інкримінованого їй правопорушення немає, то просить позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, зазначених в долученому до матеріалів справи відзиві на позов. Просила відмовити в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Пояснила, що оскаржувана постанова прийнята за результатами розгляду складеного відносно ОСОБА_4 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. Постанова прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства за наявності належних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Вважає, що факт вчинення інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення підтверджено і самою позивачем в позовній заяві, в якій зазначено про те, що ремонт в квартирі позивача дійсно мав місце.

Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що є чоловіком позивача ОСОБА_4. Дійсно в їх квартирі 12 вересня 2017 року відбулась перекладка старої печі, після чого все будівельне сміття ним було складено в мішки та перенесено на майданчик побутових відходів. Дружина до цього жодного відношення немає. Вчасно вивезти сміття не міг у звязку із відсутністю матеріальної та фізичної змоги, про що повідомляв керівника ЖЕКУ.

Ухвалою судді від 21.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі- відкрито.

Ухвалою суду від 01.11.2018 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши думку учасників справи та покази свідка, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2017 року адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради було винесено відносно ОСОБА_4 постанову №22/7 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та порушення п.20.1.7 «Правил благоустрою м.Львова», а саме: ОСОБА_4 будучи співвласником квартири №7 в будинку №16 на вул.К.Левицького, після демонтажу пічки в квартирі, винесла сміття у двір будинку. Оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн (а.с.12).

Статтею 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Зокрема, позивачу інкриміновано у вину порушення п.20.1.7 «Правил благоустрою м.Львова» - засмічення місць загального користування.

Оцінюючи вказані положення законодавства на предмет їх відповідності обставинам справи суд виходить з наступного.

З пояснень представника позивача, даних в судовому засіданні, що встановлено позивач є особою з інвалідністю 1 групи (серцево-судинні захворювання), потребує постійного догляду та сторонньої допомоги. У звязку з наявністю відповідного захворювання позивач протягом 2017 року пережила два інсульти, внаслідок чого у період з кінця червня по 15 липня, з 26 вересня по 10 жовтня перебувала на стаціонарному лікуванні у Львівській комунальній міські клінічній лікарні швидкої допомоги. Про вказане свідчить долучена до матеріалів справи медична документація.

Судом достовірно встановлено, що 12 вересня 2017 року у квартирі позивача відбулась перекладка старої печі. Будівельне сміття з квартири позивача було складено чоловіком позивача ОСОБА_5 в мішки та перенесено на майданчик побутових відходів. Позивач ОСОБА_4 в цьому участі не брала. Вказане підтвердив в своїх показах і допитаний в судовому засіданні свідок.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання.

Жодних відомостей судом не здобуто та стороною відповідача суду не представлено на обґрунтування того, що позивач має відношення до вчинення інкримінованого їй правопорушення, а саме: винесу сміття у двір будинку після демонтажу пічки в квартирі.

Аналіз обставин справи на предмет їх відповідності наведеним вище положенням законодавства свідчить про те, що відповідач формально підійшов до розгляду складеного відносно ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення та прийняття за результатами його розгляду оскаржуваної постанови, оскільки особи такої ідентифіковано не було.

Все це призвело до прийняття передчасної, необґрунтованої та незаконної постанови, яка на думку суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,295,297 КАС України, ст. ст. 152,213,218,251,256,280 КУпАП суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 (місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (місцезнаходження: м.Львів, вул.Костя Левицького, 67) про визнання протиправною та скасування постанови задоволити.

Постанову адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради №22/7 від 19.10.2017 року про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП скасувати.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.295,297 КАС України, п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 20 березня 2019 року.

Суддя: Шеремета Г. І.