Справа № 160/8844/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року Справа № 160/8844/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняЛісної А.М.,
представника позивача представника відповідача Герман М.М. Сербулової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення «Комплект» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
Так, позивачу не було направлено обов'язкового письмового запиту контролюючого органу згідно з пп. 78.1.1, пп. 78.1.9, пп.78.1.19, п.78.1. ст. 78 ПК України, з метою надання платником податків пояснень та документальних підтверджень на цей запит, контролюючим органом не розглядались заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів або скарга на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення.
Разом з тим, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області вже було здійснено документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, у т.ч. питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування ПДВ та податку на прибуток за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 р., тобто включно за той же період (з 01.01.2016 по 31.12.2016), який визначено в оскаржуваному наказі.
Так, за результатами вищезазначеної перевірки було складено акт від 14.04.2017 №3995/04-36-14-02-07/20225439 та акт від 19.07.2017 №7565/04-36-14-02/20225439 (з питань, що викладені в запереченнях на попередній акт), у тому числі щодо перевірки за той самий період з 01.01.2016 по 31.12.2016, що є предметом документальної позапланової невиїзної перевірки позивача згідно з оскаржуваним наказом від 24.10.2018 №6119-п. Все це свідчить про протиправність наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 24.10.2018 №6119-п.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 160/8844/18 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Судове засідання призначено на 18 грудня 2018 року.
Представником відповідача в судовому засіданні 18 грудня 2018 року наданий відзив на позовну заяву, в якому вказано, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області отримано вирок Святошинського районного суду міста Києва від 22.08.2017 року, яким директора ТОВ «Дінкарт» визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 205 КК України - реєстрація та використання фіктивного підприємства. У зв'язку із цим на адресу Асоціації ПМТЗ «Комплект» було направлено запит про надання документів та пояснень по взаємовідносинам із вказаним контрагентом. Оскільки відповіді на запит від позивача податковим органом отримано не було, наведене стало підставою для винесення оскаржуваного наказу від 24.10.2018 №6119-п, яким призначено документальну позапланову невиїзну перевірку Асоціації «Комплект» по взаємовідносинам із ТОВ «Дінкарт».
В судовому засіданні 18 грудня 2018 року судом відкладено розгляд справи до 22 січня 2019 року.
22 грудня 2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що представником відповідача до суду надано копію запиту про надання документів, адресований Асоціації ПМТЗ «Комплект», однак не надані докази його направлення на адресу підприємства та не надано доказів ненадання позивачем відповіді на цей запит. Окрім того, наданий суду запит не містить обов'язкових реквізитів, тому не може вважатись таким, що складений належним чином. Також представник позивача вказав, що період 01.01.2016 по 31.12.2016 вже був перевірений податковим органом.
В судовому засіданні 22 січня 2019 року оголошено перерву до 19 лютого 2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року подальший розгляд адміністративної справи №160/8844/18 призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04 березня 2019 року.
В судовому засіданні 04 березня 2019 року судом здійснено перехід до розгляду справи по суті.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позовну заяву.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечила, просила суд відмовити у задоволенні позову.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вказав представник відповідача у відзиві на позовні заяву, оскільки вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.08.2017 підприємство ТОВ «Дінкарт» визнано фіктивним, тому неможливо підтвердити правомірність віднесення сум до складу податкового кредиту та до складу витрат за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 по взаємовідносинам з даним контрагентом-постачальником.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.
Так, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
При цьому пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Пунктом 78.4. ст. 78 ПК України установлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
З матеріалів справи видно, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на ім'я керівника Асоціації ПМТЗ «Комплект» ОСОБА_5 сформовано запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), в якому запитувались пояснення та документальне підтвердження стосовно здійснення господарських операцій з ТОВ «Дінкарт» за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.
В судовому засіданні представником відповідача надано документальне підтвердження направлення зазначеного запиту позивачу.
Однак на адресу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повернувся конверт із зазначеним відправлення з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання», в матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія конверту із відповідною відміткою.
При цьому, відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно п. 13 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1245 запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі, а в разі направлення в електронному вигляді з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби - у разі надходження сформованого програмним забезпеченням повідомлення про доставку.
Наведене спростовує доводи представника позивача про те, що відповідачем не надано доказів належного направлення запиту платнику податків.
На підставі наведеного суд доходить до висновку, що у податкового органу були наявні підстави для винесення оскаржуваного наказу від 24.10.2018 №6119-п.
Доводи представника позивача про те, що представником відповідача не надано доказів ненадання Асоціацією підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект" пояснень та їх документального підтвердження у відповідь на такий запит судом не приймаються, так як за положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Підпунктом 4 частини 3 статті 2 КАС України визначено, що одним із принципів адміністративного судочинства є змагальність сторін.
Тож, суд враховує, що позивачем також не надано суду доказів надання відповіді на запит податкового органу від 16.02.2018 №7176/10/04-36-14-09, з чого можна дійти висновку, що підприємством така відповідь не надавалась.
Стосовно доводів представника позивача про невідповідність форми запиту, який міститься в матеріалах справи, встановленим вимогам, суд зазначає, що дійсно, обов'язковою умовою є відповідність запита податкового органу про надання інформації положенням п. 73.3 ст. 73 ПК України, однак наданий до суду представником відповідача запит 16.02.2018 №7176/10/04-36-14-09 є копією, яка залишається у податкового органу, запит з усіма реквізитами та печаткою направляється на адресу платника.
Оцінюючи доводи представника позивача про те, що зазначений у наказі період раніше вже був перевірений податковим органом, суд зазначає таке.
На підтвердження вказаних обставин представником позивача надані: наказ відповідача від 07.03.2017 №1247 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект"; акт від 14.04.2017 №3995/04-36-14-02/20225439 про результати документальної планової виїзної перевірки Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016; акт від 19.07.2017 №7565/04-36-14-02/20225439 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з питань, що викладені в запереченні. Однак, як видно із вказаних актів, взаємовідносини Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення «Комплект» із ТОВ «Дінкарт» в ході цих перевірок не аналізувались. Так, зокрема, у акті від 14.04.2017 №3995/04-36-14-02/20225439, складеному за результатами документальної планової виїзної перевірки, податковим органом проаналізовано взаємовідносини позивача із ТОВ «Єврохомус» (і.к.40509935), ТОВ «Іновест Буд» (і.к. 39198202), ТОВ «Юкрейніан Терра Лекс» (і.к. 39829765),ТОВ «Серпантин-Плюс» (і.к. 39633359), ТОВ «Аверс Компані ЛТД» (і.к. 39391656).
А акт від 19.07.2017 №7565/04-36-14-02/20225439 складений за наслідками розгляду заперечень підприємства до попереднього акту від 14.04.2017 №3995/04-36-14-02/20225439.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що в даному випадку посилання позивача на обмеження встановлені абз. 2 п.78.2 ст. 78 ПК України є безпідставними.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Під час розгляду даної справи суду належало надати оцінку правомірності винесення наказу від 24.10.2018 №6119-п з урахуванням вимог наведеної норми.
Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та недоведеність позивачем невідповідності винесеного оскаржуваного наказу від 24.10.2018 №6119-п вимогам податкового законодавства, оскільки на момент його винесення у відповідача були всі підстави для призначення позапланової перевірки, відтак наказ від 24.10.2018 №6119-п прийнятий податковим органом правомірно та скасуванню не підлягає.
У зв'язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 139, 194, 205, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 березня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 14 березня 2019 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник