Справа № 334/3708/18
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.01.2019
Справа № 334/3708/18
Провадження № 2-а/334/37/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління ДФС України в Запорізькій області Матвійчука Олега Анатолійовича, Головного управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до заступника начальника Головного управління ДФС України в Запорізькій області Матвійчука Олега Анатолійовича, Головного управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 44 від 07.05.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі протоколу № 120 від 26.04.2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164-1 КУпАП заступником начальника ГУ ДФС У Запорізькій області Матвійчуком О.А. складено відносно нього постанову № 44 від 07.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та неправомірним, з наступних підстав.

Згідно вищезазначених протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення позивачем ОСОБА_1 в порушення вимог п.п. «в» п.176.1 ст.176, п.п. 138.8.1 п. 138.8 ст.138, п.138.4 ст.138, п.177.2 п.п.177.3, п.п. 177.4.1 п.177.4 ст.177, п.177.11 ПК України завищено валові витрати за 2015 рік в сумі 41766,00 грн. , 2016 рік в сумі 94641,99 грн., за 2017 рік в сумі 141963,00 грн., що призвело до заниження оподаткованого доходу, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб за 2015-2017 роки на суму 48853,80 грн. у т.ч. за 2015 рік - 6264,90 грн., за 2016 рік - 17035,56 грн., за 2017 рік - 25553,34 грн.

Протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення були складені та винесені на підставі результатів Акту документальної планової невиїзної перевірки № 295/08011305/НОМЕР_1 від 12.04.2018 року, складеного відносно нього як фізичної особи - підприємця. Позивач не згоден з вказаним рішенням органу ДФС України в Запорізькій області, оскільки положеннями ч.1 ст. 164-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку.

Як вбачається з акту перевірки, порушення на думку перевіряючи, виникли внаслідок понад нормованого списання дизельного пального за рахунок завищення показників, що впливають на норми витрат палива, а саме: в подорожніх листах завищено масу перевезеного вантажу, тим самим завищено обсяг транспортної роботи, як висновок в податковому обліку розмір матеріалів та сировини, списаний понад норми не визнається використаним в господарській діяльності.

Вказані висновки податківці базують на нормах витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України №43 від 10.02.1998 року, але у той же час відповідно до п.177.2, ст. 177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподаткований дохід, тобто різниця між загальним оподаткованим доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Крім того, п. 177.4 ПК України не передбачає віднесення до складу витрат палива, лише згідно встановлених (рекомендованих) норм. Від підприємців дотримуватись таких Норм з метою визначення об'єкту оподаткування ПДФО ПК України не вимагає. Також згідно вищевказаного наказу Міністерства транспорту України, зазначені в ньому норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті призначені для планування потреби підприємств, організацій та установ в паливно-мастильних матеріалах і контролю за їх витратами, ведення звітності, запровадження режиму економії і раціонального використання нафтопродуктів, а також можуть застосовуватись для розроблення питомих норм витрат палива.. Тобто, вказаний наказ не розповсюджує свою дію на фізичних осіб-підприємців, що також свідчить про неможливість розповсюдження його норм на діяльність ФОП ОСОБА_1

З огляду на вищевказане, позивач вважає, що висновки податкового органу про порушення вимог податкового законодавства в частині заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015-2017 роки на суму 48853,80 є хибними, оскільки не основані на вимогах діючого законодавства.

Крім того, на час звернення з вказаним позовом до суду, податковим органом на вимогу діючого законодавства не було прийнято жодного повідомлення-рішення, яким би було визначено суму податкових зобов'язань платника податків, а крім того, матеріали адміністративної справи розглядались без участі позивача, внаслідок чого останній був позбавлений можливості надати свої зауваження з приводу складання постанови про адміністративне правопорушення, оскільки листи про виклик до податкового органу, постанову про накладення адміністративного стягнення та протокол про вчинення адміністративного правопорушення позивач отримав в один день 14.05.2018 року.

З огляду на вищевказане, ОСОБА_1 вважає, що за таких обставин недотримання податковим органом процедури належного повідомлення та належного розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для її скасування.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, його представник - адвокат Семенов Д.Ф. в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. Додатково зазначив, що станом на теперішній час на підставі вищезазначеного Акту ДФС були винесені податкові повідомлення-рішення «форми Р» № та № від 09.07.2018 року, вимога про сплату боргу (недоїмки) № від 09.07.2018 року, рішення про застосування штрафних санкцій № від 09.07.2018 року.

Зазначені податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій були отримані позивачем поштою лише 10.08.2018 року, після чого оскаржені ним у встановлений законом строк на підставі п.56.2 ст. 56 Податкового кодексу України до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 19.10.2018 року № 16159/р/99-99-11-02-01-14 у задоволенні скарги на податкові повідомлення - рішення форми «Р» № від 09.07.2018 року та № від 09.07.2018 року - відмовлено. Вказане рішення позивачем було отримано поштою 24.10.2018 року та в подальшому оскаржене до Запорізького окружного адміністративного суду.

У зв'язку з тим, що станом на теперішній час повідомлення - рішення форми «Р» № від 09.07.2018 року, яке було винесено податковим органом на підставі Акту документальної планової невиїзної перевірки № 295/08011305/НОМЕР_1 від 12.04.2018 року є неузгодженим, тому представник позивача просить суд скасувати постанову №44 від 07.05.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-1 КУпАП, винесену заступником начальника ГУ ДФС України в Запорізькій області Матвійчуком Олегом Анатолійовичем та закрити провадження по вказаній справі.

В судовому засіданні представник відповідача - Жовтоножко Д.Ф. заперечував проти задоволення позову. Надав суду відзив, згідно якого стверджував, що перевірка ФОП ОСОБА_1 була здійснена з вимогами діючого податкового законодавства, в результаті чого було виявлено ряд порушень, у зв'язку з чим і було складено Акт № 295/08011305/НОМЕР_1 від 12.04.2018 року, після чого складено Протокол №1230 від 26.04.2018 року про адміністративне правопорушення ч.1 ст. 164-1 КУпАП та Постанову про накладення адміністративного стягнення №44 від 07.05.2018 року у відношенні ОСОБА_1

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані суду письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч. 1 та ч.2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та ч 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, про що 12.04.2018 року складений Акт № 295/08011305/НОМЕР_1.

За результатами перевірки посадовою особою ГУ ДФС у Запорізькій області Медяник Ларисою Олександрівною 26.04.2018 року складено протокол № 120 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164-1 КУпАП, відносно ФОП ОСОБА_1

07.05.2018 року заступником начальника Головного Управління ДФС у Запорізькій області Матвійчуком Олегом Анатолійовичем була винесена Постанова № 44 про накладення адміністративного стягнення відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 136,00 грн. за порушення вимог ч.1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином у встановлений законодавством термін повідомлений про час та місце складання протоколу про адміністративне правопорушення і постанови про накладення адміністративного стягнення та їх розгляд. Тому, з урахуванням наявних обставин, суд зазначає, що позивач був позбавлений можливості надати свої пояснення (заперечення) з приводу обставин, викладених у спірному процесуальному документі та скористатися юридичною допомогою адвоката, що у свою чергу є порушенням прав позивача.

Таким чином, відповідачем при винесенні постанові № 44 від 07.05.2018 року не було виконано вимог ст. 268 КУпАП та розглянуто справу за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Стаття 278 КУпАП, визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Відповідно до п. 56.15 ст. 56 ПКУ, скарга подана із дотриманням строку, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

На підставі вищезазначеного Акту ДФС були винесені податкові повідомлення-рішення «форми Р» № та № від 09.07.2018 року, вимога про сплату боргу (недоїмки) № від 09.07.2018 року, рішення про застосування штрафних санкцій № від 09.07.2018 року.

Зазначені податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій були отримані позивачем поштою лише 10.08.2018 року, після чого оскаржені ним у встановлений законом строк на підставі п.56.2 ст. 56 Податкового кодексу України до ДФС України.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року у справі № 280/4705/18 відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги, в якому серед іншого ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати спірне повідомлення-рішення «форми Р» № та № від 09.07.2018 року.

Таким чином, станом на теперішній час, сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою, а оскільки Акт податкової перевірки не є актом не нормативного характеру і не може бути підставою для притягнення підприємця до адміністративної відповідальності, а податкові зобов'язання, які були визначені податковим повідомленням-рішенням від 09.07.2018 року № , яке складено на підставі Акту № 295/08011305/НОМЕР_1 від 12.04.2018 року є неузгодженим, тому в передбаченому законом порядку з боку ФОП ОСОБА_1 не встановлений факт будь-яких порушень податкового законодавства.

Таким чином на теперішній час винесення оскаржуваної постанови, факти порушення позивачем податкового законодавства не встановлено у встановленому чинним законодавством порядку, рішення фіскальної служби не вважається узгодженим та не підлягає виконанню до закінчення процедури адміністративного та судового розгляду.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення податковим органом було призначено на 07.05.2018 року, проте копію Акту, на підставі якого було складено протокол та постанову ОСОБА_1 було отримано лише 14.05.2018 року, тобто вже після спливу дати складення протоколу (26.04.2018 року) та дати складення постанови (07.05.2018 року), тобто позивач був позбавлений права бути присутнім при розгляді та складанні протоколу та винесенні оскаржуваної постанови.

Як свідчить описова частина постанови, порушення податкового законодавства було вчинене в період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року. Таким чино, строк для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення сплинув.

Постанова відповідача не відповідає вимогам ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП, оскільки повинна містити не просто опис події, а і належним чином доведений склад правопорушення, а саме вину та умисел, склад правопорушення, та докази, якими відповідач доводить незаконність з його боку.

У відповідності до ст.251 КУпАП, матеріали справи не містять доказів правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-1 КУпАП.

Оскільки станом на час розгляду справи висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в Акті перевірки не є ані доведеними, ані спростованими, у зв'язку з чим спірне рішення контролюючого органу, прийняте відповідачем на підставі встановлених Актом порушень є неузгодженим, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення з ФОП ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного суд з приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а постанова № 44 від 07.05.2018 року є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління ДФС України в Запорізькій області Матвійчука Олега Анатолійовича, Головного управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2018 року № 44 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі закрити.

На рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Турбіна Т. Ф.