Справа № П/811/708/16
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19 березня 2019 року
справа №П/811/708/16
провадження №К/9901/7993/18
судді Касаційного адміністративного суду у складі Верхового Суду
Коваленко Наталії Володимирівни
у справі за позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонально інвестиційні технології" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами.
14 червня 2016 року Державна служба геології та надр України звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонально інвестиційні технології", у якому просила припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 2985 від 19 липня 2007 року.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що судовий порядок вирішення питання припинення права користування надрами передбачений у разі незгоди користувача з анулюванням спеціального дозволу на користування надрами, тобто у разі наявності спору з цього приводу, однак позивачем не надано до суду доказів такої незгоди відповідача, а її відсутність не може бути підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у цій справі дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що ненадходження до Державної служби геології та надр України від Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонально інвестиційні технології" заперечень щодо припинення права користування надрами є доказом відсутності таких заперечень та, відповідно, спору з цього питання, у зв'язку з чим відсутні підстави для анулювання спеціального дозволу у судовому порядку.
Суд вказав про те, що суди попередніх інстанцій фактично не перевірили наявність/відсутність підстав для прийняття рішення про анулювання дозволу, не встановили факт порушення/відсутність порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування, які можуть бути підставою для прийняття рішення про анулювання дозволу.
Проте, з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року я не погоджуюсь з огляду на наступне.
За змістом частини першої - третьої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.
Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.
Аналіз наведеної норми права дає підстави вважати, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку.
У разі відсутності спору, Державна служба геології та надр України має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 7 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, це право припиняється у судовому порядку.
29 січня 2016 року Державною службою геології та надр України на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонально інвестиційні технології" направлено лист № 1356/13/14-16, у якому зазначалось про необхідність надати у 15-дениий строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, однак конверт повернувся на адресу позивача без вручення.
17 березня 2016 року Державною службою геології та надр України на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонально інвестиційні технології" повторно направлено лист про необхідність надати у 15-дениий строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, який отримано відповідачем 05 квітня 2016 року.
Вважаю, що Державною службою геології та надр України вжито необхідні заходи щодо належного повідомлення відповідача про необхідність надати власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами у 15-денний строк.
Отже, з моменту отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіонально інвестиційні технології" відповідного повідомлення - 05 квітня 2016 року, до звернення позивача до суду з цим позовом - 14 червня 2016 року, сплинув достатній проміжок часу, протягом якого відповідач мав би висловити відповідну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами.
На моє переконання у цій справі питання припинення права користування надрами не підлягає розгляду у судовому порядку, оскільки будь-яких доказів на підтвердження наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонально інвестиційні технології" об'єктивних причин, які б свідчили про неможливість висловлення своєї згоди/незгоди на припинення права користування надрами, матеріали справи не містять.
Ненадходження до Державної служби геології та надр України від Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонально інвестиційні технології" заперечень щодо припинення права користування надрами свідчить про їх відсутність. У такому випадку право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування.
Виключенням може бути лише та обставина, якщо відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 надрокористувач перебуває на території, яка входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або не здійснюють в повному обсязі своїх повноважень.
У разі вжиття необхідних заходів щодо встановлення достатніх строків для висловлення надрокористувачем власної позиції на припинення права користування надрами, а також у зв'язку із відсутністю будь-яких відомостей від нього, Державна служба геології та надр України в офіційному виданні "Урядовий кур'єр" оприлюднює відповідне оголошення.
Враховуючи об'єктивні причини, за яких надрокористувач позбавлений можливості висловити свою позицію щодо припинення права користування надрами, та вжиття Державною службою геології та надр України всіх необхідних заходів щодо належного його повідомлення, питання про припинення права користування надрами вирішується у судовому порядку.
Пунктом 5 частини пятої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, передбачено, що юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду надано суб'єкту владних повноважень законом.
Вважаю, що у цій справі необхідно було прийняти постанову про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишити постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року без змін.
Суддя: Коваленко Н.В.