Справа № 826/27600/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

19 березня 2019 року

справа №826/27600/15

адміністративне провадження №К/9901/31428/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

при секретарі судового засідання Статілко Ю.С.

за участю представників

позивача - не з'явився,

відповідача - Малогіної О.О. за довіреністю від 25 червня 2018 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АДПРО»

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року у складі судді Кузьменка В.А.,

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у складі суддів Пилипенко О.Є., Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.,

у справі №826/27600/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДПРО»

до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

21 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АДПРО» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 11 вересня 2015 року № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на 740802 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями на 370401 грн, та № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на 807457 грн за основним платежем та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 403729 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

08 вересня 2016 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року, у задоволені позову Товариству відмовлено, з мотивів доведеності податковим органом податкових правопорушень покладених в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

06 січня 2017 року Товариством подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та ухвалення рішень у справі без належної правової оцінки, позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нову постанову по справі, якою задовольнити позовні вимоги Товариства про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в повному обсязі.

12 січня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства, при цьому справа із суду першої інстанції не була витребувана.

Заперечення або відзив податковим органом на касаційну скаргу Товариства до Суду не подані, що не перешкоджає розгляду касаційної скарги по суті.

01 березня 2018 року матеріали касаційної скарги К/9901/31428/18 передані до Верховного Суду.

03 березня 2018 року ухвалю Верховного Суду матеріали касаційної скарги №К/9901/31428/18 прийняті до свого провадження та витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №826/27600/15.

22 березня 2018 року справа №826/27600/15 надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди попередніх інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 34291340, перебуває на податковому обліку з 25 квітня 2006 року, є платником податку на додану вартість з 06 травня 2006 року.

Податковим органом у серпні 2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства, з підстав зазначених підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, з питань вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Сетмаркет" за січень 2013 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Гатіора" за січень-лютий 2013 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт айті» за грудень 2013 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Меджик Холдинг" за січень 2014 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Амц" за липень 2014 року", результати якої викладені в акті перевірки від 21 серпня 2015 року №1022/26-53-22-01-21/34291340 (далі - акт перевірки).

11 вересня 2015 року керівником податкового органу прийняті податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки.

Податковим повідомленням - рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у сумі 740802 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 370401 грн. Правовою підставою збільшення податку наведені положення пунктів 138.2, 138.10 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі абзацу 2 пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Податковим повідомленням - рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 807457 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 403729 грн. Правовою підставою збільшення суми грошового зобов'язання визначені положення пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі абзацу 2 пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Судами попередніх інстанцій викладений повний текст статей, на підставі яких податковим органом збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, який зумовив висновки суду першої та апеляційної інстанцій про те, що право платника податку на податковий кредит пов'язано з виникненням визначеної законом події та наявністю належним чином оформленого документа, який засвідчує суму сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість по дійсній операції, пов'язаній з господарською діяльністю платника податку.

Тобто, за змістом положень Податкового кодексу України наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту, за наявності необхідних підтверджувальних документів первинного бухгалтерського обліку.

За позицією судів попередніх інстанцій про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що виявлені податковим органом порушення мотивовані безпідставним включенням до складу витрат та податкового кредиту відповідних сум за результатами взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «Гатіора», Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт айті", Товариством з обмеженою відповідальністю "Меджик холдинг", оскільки діяльність вказаних підприємств спрямована на здійснення операцій з надання податкової вигоди з метою штучного формування витрат та податкового кредиту для контрагентів-покупців.

Між Позивачем (Замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Гатіора» (Виконавець) укладено договір №136/01/2013 від 03 грудня 2012 року про розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет, предметом якого є надання послуг з проведення Рекламних кампаній Замовника, чи клієнтів Замовника розміщення Рекламних матеріалів Замовника в мережі Інтернет на веб-сайтах, вказаних в Додатках, і збору статистичних даних за час показу Реклами в мережі Інтернет. За умовами цього договору істотні умови розміщення Рекламних матеріалів, включаючи: перелік веб-сайтів, період виходу, графік виходу рекламних матеріалів, формат Рекламних матеріалів, вартість, строк та порядок оплати, інші умови, визначаються в додатках до договору. Документом, який засвідчує факт належного виконання послуг за цим договором є акт приймання-передачі наданих послуг, підписаний уповноваженими представниками Сторін.

Позивач доводить, що вищеозначені ним послуги були замовлені у Товариства з обмеженою відповідальністю «Гатіора» в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю РІА "АММ", Товариства з обмеженою відповідальністю "РА Аіп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт", Товариства з обмеженою відповідальністю "РА"ТВІСТ", ДП "ЕЙВОН КОСМЕТІКС ЮКРЕЙН", Товариства з обмеженою відповідальністю "РА "361 Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "РА "Аіті".

На підтвердження виконання умов договору від 03 грудня 2012 року Товариством надано до суду копії додатків до цього договору, актів надання послу, додатків до договорів, укладених Товариством із клієнтами, в інтересах яких замовлялися послуги, звіти про надані послуги разом з витримками з Інтернет - ресурсів, докази підтвердження оплати отриманих від ТОВ «Гатіора» послуг позивачем (банківські виписки) та банківські виписки, як докази про підтвердження оплати послуг, отриманих від ТОВ «Гатіора» клієнтами Товариства, здійсненими на його користь, копії податкових накладних виписаних позивачем клієнтам, в інтересах яких придбавались послуги у ТОВ «Гатіора».

Між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт айті» укладено Договір № SIT0103/1 від 01 березня 2013 року про розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет, умови якого є ідентичними умовам договору укладеного позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Гатіора».

Позивач доводить, що ним замовлено у Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт айті» в інтересах ПАТ "ВТБ Банк", ТОВ "РА "361 Україна", ТОВ "РА "АІТІ", TOB PIA "AMM" відповідно до договору 02/02-09 від 02 лютого 2009 року розміщення рекламних матеріалів Клієнта «Воля» у мережі Інтернет у грудні 2013 року, ТОВ "СОХО ДИДЖИТАЛ", TOB "AM ЦЕНТРАЛ СЕРВІС УКРАЇНА", виконання умов договору позивачем підтверджується шляхом надання до суду копій актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), додатків до договорів, укладених Товариством із клієнтами, звітів про надані послуги разом з витримками з Інтернет - ресурсів, доказів оплати отриманих позивачем послуг та доказів підтвердження оплати послуг Товариству його клієнтами, копій податкових накладних, виписаних позивачем його клієнтам, в інтересах яких придбавались послуги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт айті».

Між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Меджик холдинг» укладено Договір №1-МА від 01 жовтня 2012року, предметом якого є рекламні послуги, Інформаційні послуги, надання звітів та статистики щодо Рекламних кампаній.

Позивач доводить, що ним замовлялися послуги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Меджик холдинг» в інтересах ПАТ "Фідобанк", TOB "РА «ТВІСТ", ПАТ «САН ІнБев Україна», TOB "Астеліт", Громадська спілка "Олімпійська Надія", TOB "AM ЦЕНТРАЛ СЕРВІС УКРАЇНА", TOB "РА "АІТІ", ТОВ "АМЦС", TOB "РІА "НАВІГАТОР", ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед", ТОВ "ДІГІБРАНД", ПАТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ", на підтвердження їх отримання позивачем надано суду копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), додатків до договорів, укладених Товариством із його клієнтами, звітів про надані послуги разом з витримками з Інтернет - ресурсів, доказів оплати послуг виконавцю та оплати послуг Товариству його клієнтами, копій податкових накладних виписаних Товариством його клієнтам.

Під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем надані копії договорів, укладених між ним та його клієнтами в інтересах яких він отримував послуги від ТОВ "ГАТІОРА", ТОВ "СМАРТ АЙТІ", ТОВ "МЕДЖИК ХОЛДИНГ", Витяги із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по цим же юридичним особам, копію договору оренди №136-01/2013 від 01 січня 2013 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Брест-Литовський» та Товариством, акт прийому-передачі об'єкту оренди, додаткової угоди до цього договору оренди, штатного розпису.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд першої інстанції, ставлячи під сумнів реальність виконання договорів, висновувався на тому, що надані позивачем документи не підтверджують взаємозв'язку придбаних у Товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора", Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт айті», Товариства з обмеженою відповідальністю "Меджик Холдинг" послуг із господарською діяльністю позивача, зокрема, неможливо ідентифікувати участь вказаних підприємств при наданні рекламних послуг Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "АІТІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "ТВІСТ", ПАТ "Фідобанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "361 Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейвон Косметікс Юкрейн", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламно-інформаційна агенція "АММ" чи іншим суб'єктам господарювання, у тому числі фактичного розміщення рекламних матеріалів, надання послуг з проведення PR-компаній та їх розміщення у мережі Інтернет, не вказано які дії вчинено контрагентами позивача з метою виконання обумовлених послуг, їх обсяг, а також не надано обґрунтування вартості вказаних послуг.

Суд апеляційної інстанції погодився із такими висновками суду першої інстанції, та зазначив про те, що надані позивачем документи підтверджують його взаємовідносини із Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "АІТІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "ТВІСТ", ПАТ "Фідобанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "361 Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейвон Косметікс Юкрейн", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламно-інформаційна агенція "АММ", проте ніяк не підтверджують отримані послуги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора", Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт айті», Товариства з обмеженою відповідальністю "Меджик Холдинг".

Суд апеляційної інстанції відмітив, що надані позивачем документи на підтвердження взаємозв'язків із Товариства з обмеженою відповідальністю "Гатіора", Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт айті», Товариства з обмеженою відповідальністю "Меджик Холдинг" мають формальний характер, із них не можливо встановити, які саме послуги було отримано позивачем.

Суд апеляційної інстанції враховав те, що позивач має достатні ресурси для самостійного виконання взятих на себе зобов'язань перед своїми клієнтами, в той час як в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у контрагентів позивача умов для здійснення господарської діяльності, обладнання та виробничих потужностей, а також трудових ресурсів, кваліфікованих спеціалістів, які мають наукові, технічні або інші спеціальні знання у відповідній галузі господарювання, а також не спростовано висновки акта перевірки про можливість самостійного виконання позивачем обумовлених договорами рекламних послуг та не надано доказів на підтвердження зворотного.

Також судом апеляційної інстанції здійснено посилання на надану відповідачем під час апеляційного розгляду копію ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у справі №755/13204/16-к, відповідно до якої звільнено певну особу від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження за обвинуваченням цієї особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212 Кримінального кодексу України закрито.

Цією ухвалою встановлено, що бухгалтер Товариства, переслідуючи мету ухилення від сплати податків в значних розмірах, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснила перерахування коштів, по удаваних господарських операціях щодо придбання послуг, на поточні рахунки підприємств з ознаками фіктивності: ТОВ «Смарт Айті» (), ТОВ «Гатіора» (), ТОВ «Меджик Холдинг» (), що в свою чергу надало можливість ТОВ «АДПРО», безпідставно збільшити податковий кредит з податку на додану вартість за січень, лютий, грудень 2013, січень 2014 року.

Таким чином, бухгалтер Товариства з метою ухилення від сплати податків в значних розмірах, використовуючи реквізити суб'єктів підприємницької діяльності, які мають ознаки фіктивності, а саме: ТОВ «Смарт Айті» (), ТОВ «Гатіора» (), ТОВ «Меджик Холдинг» (), достовірно знаючи про те, що послуги від вищевказаних підприємств не надавались та не будуть надаватись, незаконно сформувала податковий кредит Товариства, який відображено в податкових деклараціях з податку на додану вартість за січень, лютий, грудень 2013, січень 2014 року. Вказані податкові декларації, з використанням електронних цифрових підписів, засобами електронного зв'язку були надані до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

В проведення вищевказаних операцій протягом 2013-2014 років бухгалтер Товариства безпідставно завищила валові витрати підприємства, в результаті чого не сплатили податок на прибуток на загальну суму 740 802 грн.

Вказані порушення відображені в акті перевірки №1022/26-53-22-01-21/34291340 від 21 серпня 2015 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АДПРО» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Смарт Айті» () за грудень 2013, ТОВ «Гатіора» () за лютий 2013, ТОВ «Меджик Холдинг» () за січень 2014».

Суди попередніх інстанцій надаючи оцінку у цій справи, висновувалися на положеннях частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України (діючою на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) згідно якої, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд апеляційної інстанції висновувався на тому, що встановлений в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у справі №755/13204/16-к факт допущення бухгалтером Товариства ухилення від сплати податків в значних розмірах, використовуючи реквізити суб'єктів підприємницької діяльності, які мають ознаки фіктивності, а саме: ТОВ «Смарт Айті» (), ТОВ «Гатіора» (), ТОВ «Меджик Холдинг» (), достовірно знаючи про те, що послуги від вищевказаних підприємств не надавались, не будуть надаватись, незаконно сформувала податковий кредит Товариства, підтверджує правомірність висновків акта перевірки та, відповідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про невідповідність наданих позивачем копій первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Надані позивачем та долучені до матеріалів справи світлокопії первинних документів є документами по формі. Висновуючись на одному із основних принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності превалювання сутності над формою закріпленого статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Суд визнає неможливим вважати належною підставою бухгалтерського обліку документи, якими зазначена назва послуг без визначення змісту та обсягу господарської операції.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про не підтвердження реальності господарських операцій за участю позивача та його контрагентів ТОВ "Гатіора", ТОВ "Смарт Айті", ТОВ "Меджик Холдінг", внаслідок чого податкові повідомлення-рішення від 11 вересня 2015 року № та №, визнані правомірними.

Позивач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій з його контрагентами, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга позивача залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АДПРО» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі №826/27600/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер