Справа № 640/2734/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 березня 2019 року м. Київ № 640/2734/19

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранс-Ремонт"

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію зазначеної ухвали скаржником було отримано 27 лютого 2019 року.

Позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору на один місяць, яке обґрунтовано відсутністю коштів для сплати судового збору.

Відповідно до ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалах від 28.09.2015 по справі № 21-5496а15 та від 18.02.2016 по справі 826/6756/15.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір", зазначено, що відстрочення та розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особи, яке через важкий майновий стан не може його сплатити, направлено на забезпечення доступності до правосуддя та реалізацію права таких осіб на судовий захист.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справіза таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного вбачається, що юридична особа не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Також, позивачем на підтвердження заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору та відсутності коштів для сплати судового збору не надано до суду довідки з банків, копію оборотно - сальдової відомості по рахункам бухгалтерського обліку станом на момент звернення до суду та довідку про наявність рахунків у банках. Доданий до клопотання фінансовий звіт за 4 кв. 2018 року не може бути беззаперечним доказом відсутності коштів для сплати судового збору станом на березень 2019 року.

Також суд наголошує, що встановлений ухвалою про залишення позовної заяви без руху строк для усунення недоліків позовної заяви був більш, ніж достатнім, для виконання дій направлених на усунення недоліків позовної заяви.

Проте, доказів в підтвердження доводів неможливості сплатити судовий збір в повному обсязі заявником не надано.

Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали позивач не усунув недоліки позовної заяви, які стали підставою для залишення її без руху.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись п.1 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву повернути позивачу.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовні матеріали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій