Справа № 826/16306/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2019 року № 826/16306/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

при секретарі судових засідань Гарбуз К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «СМАРТБАНК»
до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
прозобов'язання вчинити певні дії
Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

- Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва

за участі представників: від позивача - Печерський П.М., від відповідачів - Ткач С.С., від третьої особи - Черкаська І.В.;

встановив:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «СМАРТБАНК» Федорченко А.Ф. звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва, в якому просила зобов'язати Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві підготувати та надати на виконання до Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва висновок про повернення Публічному акціонерному товариству «СМАРТБАНК» (ідентифікаційний код 37176171) надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 799259,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до рішення Правління Національного банку України від 21 липня 2016 року №153-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «СМАРТБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 липня 2016 року №1296 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «СМАРТБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку. З моменту введення в ПУАТ «СМАРТБАНК» процедури ліквідації виникають певні юридичні наслідки, передбачені чинним законодавством, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у тому числі: - строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; - не виникає жодних зобов'язань (у тому числі щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. В свою чергу, банком було задекларовано від'ємну суму об'єкту оподаткування за 2016 рік та за 1 квартал 2017 року і, оскільки у зв'язку з ліквідацією банку банком не планувалось отримання прибутку, уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію звернулась до Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва із заявою вих. №01/6-98 від 11 травня 2017 року про повернення переплати з податку на прибуток в сумі 799 259,00 грн. Однак ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві листом від 17 травня 2017 року за №228/10/26-56-12-04-05 відмовило позивачу у поверненні надміру сплачених грошових зобов'язань по податку на прибуток в сумі 799259,00 грн., мотивуючи тим, з посиланням на пункт 43.1 статті 43 Податкового кодексу України, що в інтегрованій картці платника податку по коду бюджетної класифікації 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) обліковується податковий борг в розмірі 503 603 грн.

За наслідками оскарження відмови Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва у поверненні надміру сплачених коштів до Головного управління ДФС у м. Києві та Державної фіскальної служби України, заява позивача задоволена не була.

Вважаючи рішення фіскальних органів у відмові позивачу в поверненні надміру сплачених грошових зобов'язань по податку на прибуток в сумі 799259,00 грн. протиправними та зауважуючи на тому, що ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві на момент подання заяви про повернення надлишку сплачених грошових коштів не зверталось до ПУАТ «СМАРТБАНК» у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» із заявою про визнання кредитором, відповідно вимоги ДПІ у Подільському районі м. Києва вважаються погашеними, позивач звернувся до суду із заявленим позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів позов не визнав з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. При цьому, наголосив, що наявність в інтегрованій картці платника податку боргу хоч і з іншого податку унеможливлює, відповідно до статті 43 Податкового кодексу України, вчинення податковим органом дій, зокрема подання до органу казначейства висновку про повернення надміру сплачених грошових коштів.

Представник третьої особи також проти задоволення позову заперечував та зазначив, що орган казначейства здійснює повернення коштів лише за наявності відповідного рішення податкового органу.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

За приписами статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15 грудня 2015 року затверджений Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (далі - Порядок № 1146).

Цей Порядок регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Дія цього Порядку не поширюється на: 1) відшкодування податку на додану вартість; 2) повернення авансових платежів (передоплати), помилково та/або надміру внесених платниками податків за власним бажанням на рахунки, відкриті на ім'я відповідних органів ДФС, як попереднє грошове забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів до/або під час митного оформлення, та грошової застави; 3) повернення помилково та/або надміру перерахованих (унесених) платниками коштів, сплачених шляхом надання при митному оформленні податкового векселя; 4) повернення суми акцизного податку, внесеної в рахунок погашення податкових векселів; 5) виконання рішень судів щодо безспірного списання коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів.

Згідно з положеннями пунктів 5-8 Порядку повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштів, що повертаються:

1) на поточний рахунок платника податку в установі банку;

2) на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету;

3) готівкою за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку;

4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку;

5) поштовим переказом через підприємства поштового зв'язку;

6) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

на небюджетний рахунок з обліку коштів забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві;

банківський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою).

Після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує:

- висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

- два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку;

- три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пізніше ніж за дев'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Тобто, законодавчо встановленою умовою повернення коштів, вказаних в позовній заяві, є ухвалення контролюючим органом висновку про повернення надмірно сплачених платежів.

Разом з тим, законодавчо встановленим обмеженням щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань є наявність у платника податків податкового боргу, як то визначено пунктом 43.1 статті 43 Податкового кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовується учасниками справи станом на час звернення позивача до податкового органу із заявою про повернення на розрахунковий рахунок надміру сплачених грошових зобов'язань по податку на прибуток згідно ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податку ПУАТ «СМАРТБАНК» платіж 11020600 (податок на прибуток банківських організацій) обліковувалась переплата у розмірі 799259,00 грн. Водночас, в інтегрованій картці платника податку платіж 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) обліковувався податковий борг в розмірі 503603,00 грн., який виник на підставі грошових зобов'язань самостійно визначених ПУАТ «СМАРТБАНК» у податкових деклараціях з податку на додану вартість № від 14 червня 2016 року, № від 16 вересня 2016 року, № від 14 грудня 2016 року, №065016633 від 13 квітня 2017 року, № від 11 травня 2017 року. Згідно інформації Головного управління ДФС у м. Києві, викладеної в листі №4717/9/26-15-17-05-16 від 21 лютого 2019 року станом на 19 лютого 2019 року за ПАТ «СМАРТБАНК» (код 37176171) обліковується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 676995,82 грн.

Доводи позивача щодо безпідставного посилання відповідача на приписи статті 43 Податкового кодексу України, оскільки Публічне акціонерне товариство «СМАРТБАНК» перебуває в процесі ліквідації, а відтак його діяльність регламентується виключно приписами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Разом із тим, по суті позивач звернувся до фіскального органу із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань саме в порядку, визначеному статтею 43 Податкового кодексу України, що вбачається, зокрема із обгрунтування позовної заяви та вимог зобов'язати податковий орган підготувати та надати до органу казначейства висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань.

Відтак, спірні правовідносин виникли з питань повернення надмірно сплачених податків в порядку, визначеному статтею 43 Податкового кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу, що наявність податкового боргу підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з інтегрованої картки платника податків - Публічного акціонерного товариства «СМАРТБАНК».

Посилання позивача на те, що відповідно до пункту 1.3 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не приймається судом, оскільки в рамках спірних відносин предметом спору не є питання стягнення з банку саме податкового боргу та/або погашення податкових зобов'язань.

Відповідно, не приймається до уваги твердження позивача, що контролюючий орган не звернувся (станом на час подання позивачем заяви про повернення надміру сплачених грошових коштів) у порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» із заявою про визнання податкового органу кредитором і тому борг вважається погашеним.

Статтею 43 Податкового кодексу України не встановлено порядку повернення коштів неплатоспроможного банку, які обліковуються як переплата за умови наявності не погашеного податкового боргу.

Аналогічно, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не встановлено порядку повернення неплатоспроможного банку коштів - переплати, в разі наявності у такого банку податкового боргу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «СМАРТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко

Повний текст рішення складено 21 березня 2019 року.