Справа № 645/6121/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 р.Справа № 645/6121/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бондарєва Ірина Володимирівна, м. Харків, повний текст складено 15.01.19 року по справі № 645/6121/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_3

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №646648 від 06.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та про накладення штрафу у розмірі 425,00 грн., про закриття провадження по адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.10.2018 р. близько 15 год. 48 хв. він рухався на автомобілі LEXUS IS 250, державний номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Гагаріна в м.Харкові, з дотриманням ПДР України, із дозволеною в межах міста швидкістю близько 50 км/год. Коли позивач підїжджав до регульованого пішохідного переходу за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 164А, на світлофорі був ввімкнений зелений миготливий сигнал. Коли до стоп-лінії залишався 1 метр, на світлофорі зелений миготливий сигнал змінився на жовтий. Щоб уникнути екстренного гальмування та не створювати загрозу водіям транспортних засобів, що рухалися за позивачем, та дотримуючись п. 8.11 ПДР України, позивач продовжив рухатися далі, забезпечуючи безпеку дорожнього руху, оскільки обєктивно вже не міг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10. ПДР України (перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія). Далі позивача наздогнав та за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 164А, зупинив інспектор роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області капрал поліції ОСОБА_3, який повідомив, що позивач здійснив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2019р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАВ № 646648 від 06.10.2018 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., складену інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_3. У задоволенні вимог щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та щодо відшкодування судових витрат відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що позивач та його представник не згодні з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та щодо відшкодування судових витрат. Вважає його в цій частині необґрунтованим та таким, що ухвалене при неповному з'ясуванні обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2019 року по справі №645/6121/18 в частині відмови у задоволенні вимог щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та щодо відшкодування судових витрат та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі - та провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем у розмірі 3000 грн.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 06.10.2018 року інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії ЕАВ № 646648 від 06.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно змісту оскаржуваної постанови, при розгляді вказаної справи відповідачем встановлено, що ОСОБА_1 06.10.2018 р. о 15 год. 48 хв. в м. Харків, просп. Гагаріна, 164А, керуючи автомобілем LEXUS IS 250, державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ґ ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП (а.с.13) .

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач, який є в даному випадку субєктом владних повноважень, не надав суду будь-яких доказів правомірності свого рішення. За таких обставин суд оскаржувану постанову вважає протиправною, у звязку з чим вона має бути скасована.

Рішення суду першої інстанції, в частині задоволення позову не оскаржене.

Стосовно рішення суду першої інстанції, в частині відмови в задоволенні клопотання щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається із змісту клопотання та пояснень представника позивача, вказані судові витрати позивачем ще не понесені, тобто вказана вимога заявлена передчасно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в стягненні витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Представником позивача, до суду першої інстанції було подано клопотання про розподіл судових витрат, повязаних з професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката у вигляді підготовки до розгляду справи, а саме складання позовної заяви та підбір судової практики Верховного Суду.

На підтвердження факту надання правової допомоги, представником позивача, до суду надано : копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 08.10.2018р.; копію свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю; копія рахунку № 1 від 28.12.2018р., копія акту здавання - прийому наданої правничої (правової) допомоги від 28.12.2018р. до Договору № 1 від 08.10.2018р.

Відповідно до акта виконаних робіт від 28.12.2018р. року клієнт (позивач у справі) отримав правову допомогу у формі складання позовної заяви до Фрунзенського районного суду м. Харкова та підбору судової практики Верховного Суду, загальною вартістю 3000 грн. Жодного посилання на адміністративну справу в межах якої надавалася правова допомога, акт виконаних робіт не містить .

Колегія суддів зазначає, що з акту виконаних робіт не вбачається, що зазначені в ньому дії, вчинені рамках договору про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 08.10.2018р., були вчинені, представником позивача саме по представництву інтересів по справі № 645/6121/18, а не в інших справ, що витікає з договору про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 08.10.2018р.

Теж саме стосується рахунку № 1 від 28.12.2018р., в якому не міститься жодного посилання на адміністративну справу в межах якої надавалася правова допомога.

Відтак, надані представником позивача документи на підтвердження наданої правничої допомоги, не є належними доказами, які б підтверджували витрати саме по цій адміністративній справі .

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, дійшла висновку, що надані представником позивача документі, на підтвердження факту надання правничої допомоги, не доводять факту понесення позивачем витрат саме в адміністративній справі № 645/6121/18.

Аналогічна правова позиція міститься в рішеннях Верховного Суду від 10.05.2018р. по справі № 810/2823/17, від 24.01.2019р. № 716/155/17.

Щодо клопотання представника позивача, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, про розподіл витрат на правничу допомогу за представництво в суді апеляційної інстанції, докази на підтвердження яких будуть надані до суду протягом п'яти днів. Дане клопотання просить задовольнити в даному судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно представник позивача, документів в підтвердження судових витрат на правничу допомогу не надає, крім договору про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 08.10.2018р., який сам по собі не свідчить про наявність витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням ч.5 ст. 143 КАС України, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для стягнення судових витрат на правничу допомогу за представництво в суді апеляційної інстанції, при постановленні даного рішення.

Щодо висновків суду першої інстанції, з приводу того, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати справу про адміністративне правопорушення, оскільки закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративній відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП знаходиться в провадженні (повноваженнях) посадової особи УПП в Харківській області, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, скасовуючи оскаржувану постанову, суд має право закрити справу про адміністративне правопорушення, що не було зроблено у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищенаведене, висновки суду першої інстанції стосовно того, що закриття справи про адміністративне правопорушення знаходиться в провадженні (повноваженнях) посадової особи УПП в Харківській області, тому суд не має права закривати справу про адміністративне правопорушення, суперечать положенням КАС України.

Враховуючи те, що рішенням суду першої інстанції постанову серії ЕАВ № 646648 від 06.10.2018 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП скасовано, у зв'язку з відсутністю доказів вчинення адміністративного правопорушення, з урахуванням п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та приймаються колегією суддів в якості належних.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок порушення норм процесуального права, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в частині закриття провадження по справі, в звязку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення. В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2019 року по справі № 645/6121/18 скасувати в частині відмови в задоволенні позову щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

В цій частині прийняти нове рішення, яким закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП по якій винесено постанову серії ЕАВ №646648 від 06.10.2018 року.

В іншій частині рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2019 року по справі № 645/6121/18 залишити без змін. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6