Справа № 817/1606/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1051/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представника позивача Ромашко Л.Г.,

представника відповідача Нестерчук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року (прийняте у м. Рівному суддею Недашківською К.М. у порядку письмового провадження; складене у повному обсязі 11 грудня 2018 року) в адміністративній справі №817/1606/18 за позовом приватного акціонерного товариства «Агроресурс» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року приватне акціонерне товариство «Агроресурс» (далі - ПАТ «Агроресурс», Товариство) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області) від 13 березня 2018 року:

- № , яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» в розмірі 268800 грн, в т.ч: 261 238 грн за податковим зобов'язанням та 7562 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №, в частині застосування до Товариства штрафної (фінансової) санкції в розмірі 30814 грн 75 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ці податкові повідомлення-рішення суперечать вимогам законодавства та не ґрунтуються на фактичних даних бухгалтерського і податкового обліку, а лише на припущеннях працівників ГУ ДФС у Рівненській області.

На підтвердження реальності господарських операцій з підприємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для перевірки були надані всі необхідні документи бухгалтерського обліку, а посилання фіскального органу на відсутність у контрагентів трудових ресурсів, власних виробничих приміщень, складських приміщень для здійснення господарської діяльності, не може бути доказом неспроможності виконання ними певних господарських зобов'язань, як і наслідком неподання контрагентом декларацій, несплати ним зобов'язань по податках не може бути настання відповідальності позивача. З приводу правомірності нарахування Товариству штрафної санкції за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної по господарській операції ТОВ «Торговий дім «Фініст» вказано, що нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено заборону застосування штрафу за несвоєчасність реєстрації податкової накладної в період з 01.02.2015 до 01.07.2015.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ДФС у Рівненській області,яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та з неправильним застосування норм матеріального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не врахував того, що у ході проведення перевірки встановлено проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди покупцям суб'єкта господарювання та далі по ланцюгу постачання встановити реальність та товарність здійснених операцій фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП) ОСОБА_6 немає можливості; встановлено, що вона фактично послуги не надавала.

Щодо ФОП ОСОБА_5 встановлено, що у нього були відсутні власні виробничі потужності та трудові ресурси; не встановлено джерела походження, надавача послуг по порізці металу, придбання яких задокументовано актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), виписаних за його реквізитами. Також суд першої інстанції не врахував відсутність обов'язкових реквізитів у деяких первинних документах.

По операціях з повернення зворотних відходів по переробці давальницької сировини ПП «Укр-Ком» та ТПОВ «Квант» позивач зобов'язаний був провести коригування собівартості готової продукції на вартість зворотних відходів, однак зробив цього.

Також фіскальним органом правомірно було застосовано штрафні санкції із ПДВ в розмірі 25% зменшеної суми бюджетного відшкодування, на суму 30814 грн 75 коп., так як позивач порушив строки реєстрації податкової накладної по господарській операції з ТОВ «Торговий дім «Фініст».

Представник ПАТ «Агроресурс» подав відзив на апеляційну скаргу, у якій вказав, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, по своїй суті не базуються на даних бухгалтерського та податкового обліку, а виключно на припущеннях посадових осіб ГУ ДФС у Рівненській області, які здійснювали перевірку, а на підтвердження фактичного надання послуг надано необхідні первинні документи, які були складені за результатами проведення господарських операцій, які відповідають дійсному економічному змісту; натомість, податковим органом не доведено нереальність господарських операцій та те, що ці операції були фіктивними. Крім того, відсутність певних реквізитів первинних документів не є безумовною підставою для визнання їх дефектності та нереальності господарських операцій, з огляду на те, що ці документи дають змогу ідентифікувати саму суть і зміст господарських операцій. Покликається на безпідставне застосування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних, а також на те, що попередньою перевіркою не було встановлено порушень при формуванні Товариством податкового кредиту з ПДВ за лютий 2015 року по господарській операцій з ТОВ «Торговий дім «Фініст».

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 135.5.4 пункту 135.5. статті 135 ПК кодексу України визначено, що до інших доходів включається вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи;

Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об'єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Первинний документ, відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Частинами першою, дев'ятою статті 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Пунктом 2.2 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» № 88 від 24.05.1995 визначено, що первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Тобто, документи мають силу первинних лише в разі фактичного здійснення господарської операції, яка спричиняє реальні зміни майнового стану платника податків, а якщо операція не здійснювалася, такі документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за умови наявності усіх формальних реквізитів; для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

А витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Безоплатно надані товари, роботи, послуги, відповідно до підпункту 14.1.13 пункту 14 статті 14 ПК України:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею;

Пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, визначено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

А у пункті 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, вказано, що зобов'язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Як встановлено судом, посадові особи ГУ ДФС у Рівненській області провели перевірку ПАТ «Агроресурс» з питань дотримання вимог податкового і валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2014 по 30.09.2017, за результатами чого складено акт № 604/17-00-14-01/24175498 від 27.02.2018 (далі - Акт перевірки) (т. 1 а.с. 13 - 78).

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення Товариством приписів:

- пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпунктів 14.1.11, 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, підпункту 135.5.4 пункту 135.5, пункту 135.1 статті 135, підпунктів 153.1.1,153.1.3 пункту 153.1 статті 153, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 140.5.4 пункту 140.5 статті 140 ПК України, в результаті чого донараховано податку на прибуток всього у сумі 288226 грн, в тому числі по періодах: ІV квартал 2014 року - в сумі 26988 грн, 2015 року - в сумі 230994 грн, ІІІ квартал 2016 року - в сумі 23878 грн, ІІІ квартал 2017 року - в сумі 6366 грн, в результаті порушень, описаних в пунктах 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 розділу 3 акта перевірки;

- пункту 198.2 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.10 статті 201 розділу ІІІ ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит за операціями з ТОВ «Торговий дім «Фініст» (Росія) за лютий 2015 року на суму ПДВ 123259 грн, що призвело до завищення суми від'ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, за лютий 2015 року в розмірі 123259 грн.

На підставі Акта перевірки та відповідно до встановлених порушень ГУ ДФС у Рівненській області 13 березня 2018 року прийняло податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшило Товариству суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» в розмірі 268 800 грн;

при цьому, донарахований податок на прибуток за результатами перевірки за ІV квартал 2014 року в розмірі 26 988 грн не ввійшов до суми грошового зобов'язання, визначеного цим податковим повідомленням-рішенням, у зв'язку з закінченням строку давності.

- № , яким зменшило суму бюджетного відшкодування в розмірі 123259 грн та застосувало до Товариства штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 30814 грн 75 коп. (т. 1 а.с.79-82).

За результатами адміністративного оскарження ці податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № у повному обсязі та податковим повідомленням-рішенням №, в частині застосування до нього штрафної (фінансової) санкції в розмірі 30814 грн 75 коп., Товариство звернулося до суду із цим позовом.

Встановлено, що підставою для нарахування Товариству податку на прибуток стали висновки податкового органу про заниження доходів, а відтак об'єкта оподаткування податком на прибуток, при здійсненні фінансово-господарських операцій з ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5Так, фіскальний орган дійшов висновку, що вказаними контрагентами не могли бути надані позивачу послуги, оскільки щодо них відсутні відомості про власні чи орендовані основні засоби - нерухоме та рухоме майно; відсутні наймані особи; автомобілі, якими перевозилися товарно-матеріальні цінності (далі - ТМЦ), не належать підприємцям; відсутні реальні джерела походження ТМЦ за «ланцюгом» постачання; первинні документи оформлені з недоліками; крім того, укладені між позивачем та контрагентами договори не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становили їх предмет.

Перевіряючи ці обставини, встановлено, що за умовами Договору № 4В-14 про надання послуг від 02.07.2014 та доповнення №1 до Договору від 29.12.2014, укладеного між ФОП ОСОБА_4 (Виконавець) та ПАТ «Агроресурс» (Замовник), Виконавець зобов'язується надати послуги по виробництву теплообмінників згідно КД відповідно до Специфікації, а Замовник - оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені цим Договором.

Найменування послуг визначено у пункті 2.1 Договору, а саме: виготовлення теплообмінників із заготовок Замовника. Продукція повинна відповідати технічній документації, розробленій Замовником. Виконавець за власні кошти організовує на своїй території дільницю по зварюванню теплообмінників. (п.п. 1.3, 1.4 Договору). Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом Виконавця. Вартість транспортних послуг здійснюється за рахунок Замовника. Термін дії договору до 31.12.2015 (т. 3 а.с.238-247).

На підтвердження виконання операцій за цим договором складено:

- акти прийому-передачі давальницької сировини та довіреності, які підтверджують передачу ФОП ОСОБА_4 на переробку давальницької сировини (т. 1 а.с.108-133 т. 1).

- накладні та акти виконаних робіт з давальницької сировини: №1 від 19.01.2015 на суму (без ПДВ) 14790,38 грн, №2 від 27.01.2015 на суму 17588,56 грн, №3 від 02.02.2015 на суму 4397,14 грн, №4 від 14.02.2015 на суму 1935,32 грн, №5 від 08.04.2015 - 24142,80 грн, №6 від 15.04.2015 -15089,25 грн, №7 від 22.04.2015 - 31385,64 грн, №8 від 29.04.2015 - 24746,37 грн, №9 від 06.05.2015- 28971,36 грн, №10 від 13.05.2015 - 25498,90 грн, №11 від 20.05.2015 - 31170,51 грн, №12 від 27.05.2015 - 30825,90 грн, №13 від 03.06.2015 - 33086,35 грн, №14 від 10.06.2015 - 43457,04 грн, №15 від 17.06.2015 - 36214,20 грн, №16 від 22.06.2015 - 9866,25 грн, №17 від 25.06.2015 - 7235,47 грн, №18 від 03.07.2015 - 6577,70 грн, №19 від 08.07.2015 - 12497,63 грн, № 20 від 10.07.2015 - 3946,62 грн, №21 від 22.07.2015 - 7235,47 грн, №22 від 28.07.2015- 27626,34 грн, №23 від 31.07.2015 - 17759,79 грн, №24 від 04.08.2015 - 9866,55 грн, №25 від 02.09.2015 - 9866,55 грн, №26 від 08.09.2015 - 7235,47 грн, №27 від 30.09.2015 - 7893,24 грн, №28 від 17.10.2015 - 6577,70 грн, №29 від 21.10.2015 - 8029,19 грн, №30 від 24.10.2015 - 17455,87 грн, № 31 від 29.10.2015 - 28751,93 грн, №32 від 04.11.2015 - 11665,92 грн, №33 від 11.11.2015 - 24191,50 грн, № 34 від 18.11.2015 - 29513,63 грн, № 1 від 20.07.2016 - 483,83 грн, всього за період: січень- листопад 2015 р., липень 2016 р. - на суму 662257 грн 84 коп. (за 2015-2016 рр.) (т.1 а.с.191-226, 229-230, 233-234, 237-238, 241-242, 245, 249-250; т.2 а.с.3, 5, 7, 9, 11-12, 15-16, 19-20, 23-24, 27-28, 31-32, 35-37, 40, 42-43, 45, 47-48, 50-52, 55-56, 59-60, 63-64).

- акти здачі-прийняття робіт (послуг): №2Ф від 17.06.2015, №3Ф від 22.06.2015, №4Ф від 25.06.2015, №5Ф від 03.07.2015, №6Ф від 08.07.2015, №7Ф від 10.07.2015, №8Ф від 22.07.2015, №9Ф від 28.07.2015, №10Ф від 31.07.2015, №11Ф від 04.08.2015, №12Ф від 02.09.2015, №13Ф від 08.09.201 5, №14Ф від 30.09.2015, №15Ф від 17.10.2015, №16Ф від 21.10.2015, №17Ф від 24.10.2015, №18Ф від 29.10.2015, №19Ф від 04.11.2015, №20Ф від 11.11.2015, №21Ф від 18.11.2015 (т. 1 а.с. 227, 232, 236, 240, 244, 246-247; т. 2 а.с.2, 6, 10, 14, 17, 22, 26, 30, 34, 39, 44, 49, 53, 57, 61).

Оплата послуг здійснена позивачем у безготівковій формі згідно платіжних доручень на суму 731329 грн 77 коп.(т.1 а.с. 138-176 т. 1).

Перевезення здійснювалося ФОП ОСОБА_4 такими автомобілями: НОМЕР_3, НОМЕР_4, що підтверджено товарно-транспортними накладними; пункт навантаження - смт. Ямпіль Білогірського району Хмельницької області, вул. Привокзальна,22, пункт розвантаження - м. Рівне, вул. Нижньодворецька,35 - при поверненні ТМЦ, або пункт навантаження - м.Рівне, вул. Нижньодворецька,35, пункт розвантаження - смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області вул.Привокзальна,22 - при передачі ТМЦ на переробку; вантажовідправник - ФОП ОСОБА_4, вантажоодержувач - ПАТ «Агроресурс» (т.1 а.с. 227-228, 231, 235, 239, 243, 248; т. 2 а.с. 1, 4, 8, 13, 18, 21, 25, 29, 33, 38, 41, 46, 54, 58, 62).

Вказуючи на нереальність цих господарських операцій, відповідач вказав, що:

1) відповідно до наявних в інформаційних базах даних органів ДФС відомостей відсутня інформація про використання ФОП ОСОБА_4 в ході здійснення господарської діяльності будь яких виробничих (складських, торгових, офісних) приміщень, транспортних засобів та трудових ресурсів;

3) перевіркою питань використання у діяльності праці найманих осіб встановлено, що ФОП ОСОБА_4 не використовувала працю найманих осіб;

4) відсутність реального джерела походження послуг, оскільки на момент проведення таких операцій у ФОП ОСОБА_4 був відсутній сам актив - відсутність основних засобів та трудових ресурсів, що були предметом надання послуг.

Вказане стало підставою для висновків про те, що придбані у ФОП ОСОБА_6 послуги на загальну суму 731814 грн (без ПДВ) є такими, що безоплатно отримані, а відтак є доходом у розумінні п. 5 П(С)БО 15 «Доходи».

На спростування цих висновків суд вказав, що ФОП ОСОБА_6 орендує приміщення для виробничих потреб та відповідне обладнання, на підтвердження чого надано Договір №2-оп/обл. від 02.07.2014 (т. 5 а.с.146-148).

Крім того, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від господарських та виробничих можливостей контрагента, а відсутність, за твердженням відповідача, у контрагента власних або орендованих основних засобів не свідчить про безтоварність операцій, відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладеним ним договорам, що відповідає правовим позиція Верховного Суду, висловленим зокрема у постановах від 16.01.2018 у справі № 826/1398/14 та від 15.05.2018 у справі №810/4391/16.

А доводи відповідача про неможливість прослідкувати джерело походження послуг спростовуються наявними у справі первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, які належним чином відображають операції із надання давальницької сировини, її перевезення від замовника до виконавця, виконання робіт (послуг) по виробництву теплообмінників згідно КД, перевезення товарно-матеріальних цінностей при поверненні.

Також, перевіривши дотримання вимог податкового та іншого законодавства платником податків ОСОБА_4 за період з 08.04.2014 по 01.02.2017, ГУ ДФС у Хмельницькій області не виявив порушень податкового законодавства щодо правовідносин з ПАТ «Агроресурс» (т. 5 а.с.140-145).

Відповідно до договору про надання послуг № 7В-15 від 20.02.2015, укладеного між ПАТ «Агроресурс» (Замовник), та ФОП ОСОБА_5 (Підрядник), Підрядник зобов'язується виконати роботи по плазмовій порізці металу, що вказані в Протоколах погодження договірної ціни, згідно наданої Замовником технічної документації. Термін виконання робіт не більше 5 робочих днів, якщо інше не вказано в рахунках. Датою завершення Роботи за Договором є дата виконання підрядником повного обсягу Роботи за цим Договором та підписання Сторонами Акту(ів) здавання-приймання виконаних робіт або прийняття виконаної роботи відповідно до п.6.6 Договору. Вартість робіт становить 9,79 грн за 1 м.п. Термін дії Договору набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2015 (п.10.1Договору) або до повного його виконання (т. 4 а.с. 1-4).

На підтвердження виконання господарських операцій за цим договором складено:

- акти прийому-передачі давальницької сировини та довіреності, які підтверджують передачу ФОП ОСОБА_5 на переробку давальницької сировини.

- накладні на порізку листового металу №1 від 04.03.2015 на суму 8194,23 грн, №2 від 10.03.2015 - 16376,71 грн, № 3 від 16.03.2015 - 15789,31 грн, № 4 від 24.03.2015 - 15789,31 грн, №5 від 30.03.2015 - 31578,62 грн, № 6 від 10.04.2015 - 31578,62 грн, №7 від 15.04.2015 - 31578,62 грн, №8 від 23.04.2015 - 39473,28 грн, № 9 від 26.05.2015 - 31578,62 грн, №10 від 04.06.2015 - 11330,95 грн, №11 від 09.06.2015 - 15734,49 грн, № 12 від 19.06.2015 - 15789,31 грн, №13 від 01.07.2015 - 11330,95 грн, №14 від 17.07.2015 - 11330,95 грн, №15 від 24.07.2015 - 11330,95 грн, №16 від 05.08.2015 - 11330,95 грн, №17 від 18.08.2015 - 11330,95 грн, №18 від 28.08.2015 - 11330,95 грн, №19 від 15.09.2015 - 11330,95 грн, №20 від 06.10.2015 - 7867,24 грн, №21 від 07.10.2015 - 6043,17 грн, №22від 13.10.2015 - 6043,17 грн, №23 від 16.10.2015 - 6043,17 грн, №24 від 21.10.2015 - 6043,17 грн, №25 від 28.10.2015 - 6043,17 грн, №26 від 02.11.2015 - 6043,17 грн, №27 від 09.11.2015 - 6043,17 грн, № 28 від 16.11.2015 - 8072,83 грн, № 29 від 25.11.2015 - 6043,17 грн, №1 від 20.01.2016 - 12086,34 грн, №2 від 27.01.2016 - 16145,67 грн.

- акти здачі-прийняття робіт (послуг): №1 від 04.03.2015, №2 від 10.03.2015, №3 від 16.03.2015, №4 від 24.03.2015, №5 від 30.03.2015, №6 від 10.04.2015, №7 від 15.04.2015, №8 від 23.04.2015, №9 від 26.05.2015, №10 від 04.06.2015, №11 від 09.06.2015, №12 від 19.06.2015, №13 від 01.07.2015, №14 від 17.07.2015, №15 від 24.07.2015, №16 від 05.08.2015, №17 від 18.08.2015, №18 від 28.08.2015, №19 від 15.09.2015, №20 від 06.10.2015, №21 від 07.10.2015, №22 від 13.10.2015, №23 від 16.10.2015, №24 від 21.10.2015, №25 від 28.10.2015, №26 від 02.11.2015, №27 від 09.11.2015, №28 від 16.11.2015, №29 від 25.11.2015, №1 від 20.01.2016, №2 від 27.01.2016;

- товарно-транспортні накладні на перевезення сировини від позивача та ТМЦ від виконавця до замовника (ПАТ «Агроресурс») (т. 4 а.с.47-125).

Оплату за надані послуги здійснено відповідно до платіжних доручень на загальну суму 436626 грн (т. 4 а.с.17-46).

Спростовуючи висновки відповідача про невстановлення джерел походження, надавача послуг по порізці металу, придбання яких задокументовано актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), виписаними за реквізитами ФОП ОСОБА_5, а відтак на безтоварність операцій, з огляду на те, що: в актах здачі прийняття робіт (наданих послуг) не вказане місце складання даного акту, відсутнє прізвище, посада особи яка підписувала даний акт в графі «від замовника», в правому кутку акту є надпис «затверджую» генеральний директор ОСОБА_8 та є різний підпис; у накладних про передачу металу на порізку не зазначено прізвищ (хто здав, хто прийняв метал на порізку); у розрахунках податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2015-2016 р.р. ОСОБА_5 відображає що дохід він одержав від роздрібної торгівлі що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; наймані особи у ФОП ОСОБА_5 відсутні; згідно баз даних ДФС у нього відсутні власні виробничі потужності та трудові ресурси, суд взяв до уваги пояснення ОСОБА_5 в суді, де той вказує, що самостійно здійснював об'єм послуг по порізці металу, що не вимагає залучення додаткової робочої сили; фактичне виконання робіт здійснювалося в приміщенні та на станку з плазменої порізки металу, які отримані ним на підставі Договору позички від 05.01.2015 (т. 5 а.с. 131-134).

Крім того, відповідно до зазначеного, позивач не може нести відповідальності у вигляді позбавлення права на формування витрат за можливі порушенням норм законодавства його контрагентами і законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податків від інших осіб, від господарських та виробничих можливостей контрагента.

Разом з тим, відповідач не спростував належними доказами відсутність реального походження послуг та неможливість контрагентами надати вказані послуги, а відомості з баз даних ДФС, на підставі яких зроблений висновок про відсутність реального походження послуг, можуть слугувати лише підставою для проведення перевірки податків у встановленому законодавством порядку. Наявність такої інформації у вказаному програмному забезпеченні фіскального органу не породжує для платників податків жодних правових наслідків, а автоматизоване співставлення, отримання даних з автоматизованих систем контролюючого органу задекларованих податкових зобов'язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов'язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватися належними.

Вказане відповідає правовій позиці Верховного Суду, висловленій у постанові від 27.02.2018 у справі № 811/2154/13-а.

А відтак, суд правильно відхилив доводи фіскального органу щодо наявності ознак фіктивності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Разом з тим, покликання податкового органу на окремі недоліки в оформленні первинних документів не спростовують наявності у підприємства відповідних господарських операцій; відсутність певних реквізитів первинних документів ще не означає їх дефектність, а відсутність деталізації в первинних документах не є підставою для визнання нереальності господарських операцій, що відповідає правовій позицій Верховного Суду, висловленій у постанові від 28.02.2018 у справі № 806/1033/17.

Як видно, зокрема, із товарно-транспортних накладних та дорожніх листів, які містять такі недоліки, вони по суті не є істотними, а їх реквізити дозволяють ідентифікувати суть вчинених господарських операцій, їх склад, зміст, обсяг та осіб, які брали участь.

З огляду на підтвердження фактів здійснення господарських операцій зі зварювання теплообмінників, з різки листового металу та надання автопослуг первинними документами, оприбуткування наданих послуг в бухгалтерському обліку та відображення господарських операцій в податковому обліку з подальшим використанням в господарській діяльності, висновки відповідача про те, що ці послуги отримані як безоплатні активи, є безпідставними, а відтак є безпідставними і доводи про заниження Товариством доходів по цих господарських операціях.

Вказане також підтверджується і висновком № 8330 експертного економічного дослідження від 16.08.2018, яке було проведено експертом Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз на замовлення ПАТ «Агроресурс».

При перевірці правомірності висновків податкового органу про завищення ПАТ «Агроресурс» собівартості готової продукції та заниження фінансового результату до оподаткування при здійсненні фінансово-господарських операцій з малим підприємством з обмеженою відповідальністю «Квант» (далі - МПзОВ) «Квант» та ПП «Укр-ком» судом встановлено, що укладеним між позивачем та МПзОВ «Квант» договором №047/14-ВМ від 02.12.2014 обумовлено прийом-передавання давальницької сировини на переробку, прийом виготовлений деталей з переробки, оплату та терміни виконання робіт.

Так, Підрядник - МПзОВ «Квант» зобов'язується виконати роботи по плазмовій порізці металу, що вказані в протоколах погодження договірної ціни (т. 4 а.с.5-16).

За результатами виконання договору та надання послуг сторонами складені такі документи:накладні щодо передачі Товариству металу на порізку (листи 6х1500х6000, 5х1500х6000); акти прийому-передачі давальницької сировини на переробку МПзОВ «Квант»; товарно-транспортні накладні щодо транспортування давальницької сировини від ПАТ «Агроресурс» до МПзОВ «Квант»; акти виконаних підрядних робіт, товарно-транспортні накладні щодо транспортування від МПзОВ «Квант» до ПрАТ «Агроресурс» товарно-матеріальних цінностей; оплата здійснена в безготівковому порядку (т. 2 а.с. 65-250, т. 3 а.с. 1-87; т. 4 а.с. 197-250, т. 5 а.с. 1 - 46).

Всього надано послуг на суму 1460600 грн, в т.ч. ПДВ 243400 грн; факт надання цих послуг відповідачем не оспорюється.

Після надання послуг порізки МПзОВ «Квант» повертало відходи металуПАТ «Агроресурс», що підтверджено накладними № б/н від 02.02.2015, №б/н від 20.02.2015, № б/н від 17.03.2015, № б/н від 26.03.2015, № б/н від 10.04.2015, №б/н від 27.04.2015, № б/н від 19.05.2015, № б/н від 27.05.2015, № б/н від 17.06.2015, № б/н від 01.07.2015, № б/н від 15.07.2015, №б/н від 24.07.2015, №б/н від 11.08.2015, №б/н від 07.09.2015, №б/н від 21.09.2015, №б/н від 08.10.2015, №б/н від 02.11.2015, №б/н від 30.11.2015, № б/н від 04.12.2015, №б/н від 11.03.2016, № б/н від 13.04.2016; а всього - 62500 кг на суму 181393 грн (т. 3 а.с.217-237).

На підставі усного договору між ПАТ «Агроресурс» та ПП «Укр-Ком», останній надавав послуги позивачу по плазмовій порізці металу, за результатами чого складено такі документи:накладні щодо передачі Товариством металу на порізку (листи 6х1500х6000, 5х1500х6000); акти прийому-передачі давальницької сировини на переробку ПП «Укр-Ком», товарно-транспортні накладні щодо транспортування давальницької сировини від ПАТ «Агроресурс» до ПП «Укр-Ком»; акти надання послуг та товарно-транспортні накладні щодо транспортування товарно-матеріальних цінностей від ПП «Укр-Ком» до ПАТ «Агроресурс»; всього надано послуг на суму 409300 грн, в т.ч. ПДВ 68200 грн;на підтвердження оплати надано платіжні доручення (т. 4 а.с. 126-96; т. 5 а.с.47-68).

Після надання послуг порізки ПП «Укр-Ком» відходи металу повертало ПАТ «Агроресурс», що підтверджено накладними: №1 від 21.01.2015, №2 від 27.02.2015, №3 від 08.05.2015, №4 від 16.06.2015, №5 від 21.07.2015, №6 від 07.09.2015, №7 від 26.10.2015, №8 від 02.12.2015, №1 від 01.06.2016, а всього - 16730 кг, на суму 46319 грн (т. 3 а.с.91-95).

Ці операції з передачі давальницької сировини, отримання послуг та отримання відходів металу Товариство відобразило в бухгалтерському обліку по рахунках: Д-т 84 «Інші операційні витрати» К-т 6312 «Розрахунки з постачальниками робіт, послуг» - отримання послуг; Д-т 23 «Виробництво» К-т 84 «Інші операційні витрати»; Д-т 6312 «Розрахунки з постачальниками робіт, послуг» К-т 311 «Поточний рахунок» - оплата; по рахунках 209 «Інші матеріали» в кореспонденції з рахунком 23 «Виробництво» та картки по рахунку 023 - позабалансовий рахунок «Товари на відповідальному зберіганні», де відображено відходи на зберіганні, відходи після порізки (т. 3 а.с.96-98, 107-125).

На рахунку 023 підприємством ведеться облік відходів після порізки металу, отриманих від МПзОВ «Квант» та ПП «Укр-Ком»:

Д-т 023 - «Відходи на зберігання Склад №1 відходи після порізки Кількість», К-т 023- «Передача відходів на реалізацію Склад №1 Відходи після порізки Кількість».

Тобто, Товариство здійснювало облік отриманих від МПзОВ «Квант» та ПП «Укр-Ком» відходів після порізки металу, які є власністю підприємства, на позабалансовому рахунку 023 в кількісному вигляді, оскільки ціна металобрухту встановлюється організацією-заготівельником і стає відомою вже при реалізації.

Між ПАТ «Агроресурс» та ТОВ «Євростар» було укладено Договір №14/01-15-1 від 14.01.2015 щодо продажу металобрухту, відповідно до умов якого товар поставляється партіями; партією рахується кількість товару, яка відвантажується в одну одиницю транспортного засобу і супроводжується одним документом, який засвідчує якість товару.

На виконання договору позивач здійснював реалізацію металобрухту, як власного виробництва, так і відходів від порізки, отриманих від МПзОВ «Квант» та ПП «Укр-Ком», що підтверджено актами приймання брухту і відходів чорних та кольорових металів, відомостями про приймання брухту та відходів чорних та кольорових металів, товарно-транспортними накладними (автомобільний перевізник, замовник - ТОВ «ПКФ Євростар», вантажовідправник - ПАТ «Агроресурс») (т. 3 а.с.126-213).

Облік металобрухту ведеться підприємством на субрахунку 209 «Інші матеріали» рахунку 20 «Виробничі запаси»: Дт 209 «Інші матеріали» - Кт 231 «Основне виробництво», Дт 902 «Собівартість реалізації готової продукції» - Кт «Інші матеріали».

Відповідно до викладеного, Товариство зменшує собівартість продукції на вартість зворотних відходів, отриманих як від власного виробництва, так і від переробки давальницької сировини, а твердження фіскального органу про завищення собівартості продукції на вартість зворотних відходів, отриманих від порізки металу МПзОВ «Кварт» та ПП «Укр-Ком» є необгрунтованими та відповідачем належними доказами не підтверджено.

Так, згідно із пунктом 2.13 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених Міністерством фінансів України від 10.01.2017 №2, первісна вартість запасів, що надійшли на склад від забракованих виробів та зворотних відходів виробництва, ліквідації основних засобів, визначається за чистою вартістю реалізації, якщо такі запаси призначені для реалізації, або в оцінці їх можливого використання.

Зворотні відходи виробництва - це залишки сировини, матеріалів, напівфабрикатів та інших видів матеріальних цінностей, що утворилися у процесі виробництва продукції (робіт, послуг), втратили повністю або частково споживчі властивості початкового матеріалу (хімічні та фізичні) і через це використовуються з підвищеними витратами (зниженням виходу продукції) або зовсім не використовуються за прямим призначенням. Прикладами відходів виробництва можуть бути стружка, обрубки металу, обрізки тканини тощо.

Відходи, реалізація та/або використання яких у виробничому процесі не передбачається, активом не визнаються. Витрати на утилізацію цих відходів включаються до інших операційних витрат.

Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженим наказом Міністерства фінансів України 20.10.1999 № 246, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за № 751/4044, запаси визначено як активи, які утримуються для подальшого продажу (розподілу, передачі) за умов звичайної господарської діяльності; перебувають у процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва; утримуються для споживання під час виробництва продукції, виконання робіт та надання послуг, а також управління підприємством/установою.

При цьому, запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди, пов'язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена (пункт 5 цього Положення).

Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим Міністерством фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 19.01.2000 за №27/4248, встановлено, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати. Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

До складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту) (пункти 11 та 12 Положення).

Крім того, за висновком експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №8329 від 15.08.2018 в акті перевірки відсутнє документальне підтвердження факту завищення Товариством формування собівартості готової продукції в порушення пп.134.1.1 п. 134.1 ст.134 розділу III ПК України та заниження фінансового результату до оподаткування на суму 227712 грн, в тому числі: за І квартал 2015р. на суму 36648 грн, за ІІ квартал 20115р. на суму 60396 грн, за ІІІ квартал 2015р. на суму 74804 грн, за ІV квартал 2015р. на суму 41285 грн, за І квартал 2016р. на суму 6024 грн, за ІІ квартал 2016р. на суму 8555 грн, при здійсненні фінансово-господарських операцій з МПзОВ «Квант» та ПП «Укр-Ком» (т. 5 а.с.89-102).

З приводу застосування до Товариства штрафної санкції за ПДВ в розмірі 30814 грн 75 коп. на підставі податкового повідомлення-рішення від 13.03.2018 № встановлено, що за висновками Акта перевірки Товариство завищило задекларовані показники у рядку 12.4 декларації «Послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких знаходиться на митній території України» на суму 123259 грн за лютий 2015 року за результатами господарських операцій з ТОВ «Торговий дім «Фініст» (Росія).

Так, за умовами договору №5-Р від 01.02.2014 ТОВ «Торговий дім «Фініст» (Росія) (Виконавець) надав, а ПАТ «Агроресурс» (Замовник) прийняв, послуги із виготовлення реклами. За результатами господарських операцій на виконання цього договору складено: акт виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 616295,1 грн; податкову накладну №388 від 25.02.2015 на суму 739554,14 грн, в т.ч. ПДВ 123 259,00 грн; заборгованість по розрахунках з ТОВ «Торговий дім «Фініст» (Росія) за цим договором станом на 30.09.2017 відсутня.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Податкова накладна №388 від 25.02.2015 на суму 123259 грн ПДВ зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) 18.03.2015.

За висновками податкового органу Товариство порушило строки реєстрації податкової накладної в ЄРПН, що спричинило завищення суми від'ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий 2015 року в розмірі 123 259 грн, у зв'язку з чим на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України до нього застосовано фінансову санкцію в розмірі 30814 грн 75 коп.

Пунктом 35 Підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідні положення ПК України (у редакції, чинній на час реєстрації податкової накладної) передбачено, що норми абзацу другого пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних/розрахунків коригування, складених в період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року.

Тобто, застосування фіскальним органом штрафу за порушення платником ПДВ - ПАТ «Агроресурс» граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, реєстрації податкової накладної №388 від 25.02.2015 в ЄРПН, суперечить вказаним вимогам, а відтак податкове повідомлення-рішення від 13.03.2018 № є протиправним та підлягає скасуванню в частині застосування штрафної (фінансової) санкції із ПДВ в розмірі 30814 грн 75 коп., при тому, що віднесення платником податків сум до податкового кредиту відбулося після реєстрації податкової накладної в ЄРПН, за першою подією.

Враховуючи те, що відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень, всупереч приписам частини другої статті 77 КАС України, не надав належних доказів на спростування реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами та достовірність показників первинних документів, складених за результатами їх вчинення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність позовних вимог Товариства, при тому, що Товариство не відповідає за дії своїх контрагентів і не може зазнавати негативних наслідків за їх можливу неправомірну діяльність; як і не знайшли свого підтвердження і висновки податкового органу про те, що отримані Товариством послуги від ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є безоплатно отриманими, а відтак і заниження позивачем доходів за результатами цих операцій. Безпідставними є і твердження відповідача про заниження фінансового результату до оподаткування при здійсненні фінансово-господарських операцій з МПзОВ «Квант» та ПП «Укр-Ком».

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року в адміністративній справі № 817/1606/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена в повному обсязі 22 березня 2019 року.