Справа № 120/1014/19-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Вінниця

26 березня 2019 р. Справа № 120/1014/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в порядку письмового провадження заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування наказу про проведення документальної перевірки,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування наказу № 1527 від 18.03.2019 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1».

Одночасно з предявленням позовної заяви позивач подав заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу та встановлення відповідачу заборони проводити документальну позапланову невиїзну перевірку позивача до винесення судом рішення по суті спору.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач зазначає, що наказом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 1527 від 18.03.2019 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з 27 березня 2019 року тривалістю 5 робочих днів. Судове оскарження цього наказу не зупиняє його дію та не перешкоджає відповідачу здійснити перевірку. Водночас факт проведення перевірки та оформлення її результатів може мати негативні наслідки для позивача, зокрема у виді прийняття податкових повідомлень-рішень про нарахування грошових зобовязань та штрафних (фінансових) санкцій. Відтак позивач вважає, що у звязку з цим існує небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, в тому числі оскаржити рішення контролюючого органу до суду та сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру.

Частиною 1 статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що матеріалів справи достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу положень ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Встановлено, що предметом спору у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є перевірка законності прийняття Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області наказу № 1527 від 18.03.2019 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати передбачених законодавством податків і зборів, а також дотримання валютного, митного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

При цьому суд зауважує, що вказаний наказ за своєю правовою природою є строковим актом індивідуальної дії, який вичерпується у спосіб проведення призначеної перевірки тривалістю у 5 днів починаючи з 27.03.2019.

Відтак вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії цього рішення унеможливить його реалізацію, а існуючий спір між сторонами фактично буде вирішений без розгляду справи по суті, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, заявник належним чином не обґрунтував необхідності забезпечення заявленого позову, а суд не вбачає достатніх підстав для висновку про те, що ефективний захист прав та інтересів позивача стане неможливим чи істотно ускладненим без вжиття заходів забезпечення позову.

Видання ж керівником податкового органу наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ще не створює небезпеки інтересам платника податків, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду фізичній або юридичній особі та не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов'язкових платежів. При цьому за результатами такої перевірки може бути і не встановлено будь-яких порушень платником податків вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи.

До того ж, судове рішення не може ґрунтуватися винятково на припущеннях і відповідно до вимог ст. 242 КАС України повинно бути законним та обґрунтованим.

Однак доводи позивача на підтримку заяви про забезпечення позову обґрунтовуються лише посиланням на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки може прийняті певні негативні для позивача рішення, що можуть порушити його права та інтереси.

Також суд не може погодитися з посиланнями позивача існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його майновим правам внаслідок проведення перевірки, оскільки в силу вимог статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку, а грошові зобов'язання, що оскаржуються, вважаються неузгодженими до закінчення процедури адміністративного оскарження або до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Водночас звернення до суду з позовом про скасування незаконного, на думку платника податків, податкового повідомлення-рішення є ефективним способом захисту порушених прав особи, що додатково свідчить про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених у п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України.

Крім того, надані суду матеріали справи не дають підстав для висновку про очевидну протиправність оскаржуваного наказу. Отже, підстави для забезпечення позову, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 150 КАС України, також відсутні.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування наказу про проведення документальної перевірки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена 26.03.2019.

Суддя Сало Павло Ігорович