Справа № 440/4008/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 березня 2019 р.Справа № 440/4008/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - ОСОБА_1,

суддів - Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 року задоволений адміністративний позов ФОП ОСОБА_2 до ГУ ДФС у Полтавській області, ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії.

18.02.2019 року означене судове рішення оскаржено ДФС України в апеляційному порядку. Одночасно скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за її принесення.

В обґрунтування зазначеного клопотання заявник зазначає, що пунктом 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Видатки по сплаті судового збору здійснюються за рахунок коштів по коду бюджетної кваліфікації КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» (Інструкція щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкція щодо застосування класифікації кредитування бюджету, затверджені наказом Мінфіну України від 12.03.2012 року № 333).

Згідно з ч. 1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на вказане, з метою забезпечення ефективного та цільового використання коштів державного бюджету просить суд врахувати положення ст. 133 КАС України відповідно до яких можливе відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, зважаючи на важливість розгляду справи № 440/4008/18 в порядку апеляційного провадження, керуючись ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», ст. 13, 133, 296 та 297 КАС України, просить відстрочити термін сплати судового збору за подання апеляційної скарги до вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ОСОБА_4 № 3674-VI.

Частиною 1 статті 1 Закону №3674-VI визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

За приписами ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Зазначене узгоджується з вимогами частини 1 статті 8 Закону № 3674-VI, якими визначено чіткі умови, за яких можливо відстрочити чи розстрочити, зменшити розмір судового збору чи звільнити від його сплати.

Частина 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Відхиляючи доводи заявника щодо наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору. Зазначена позиція відповідає висновкам Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01).

Заявником не надано доказів, які б безспірно посвідчували ту обставину, що ДФС України станом на час подання апеляційної скарги не має коштів для здійснення такої оплати і, що на час розгляду справи судом апеляційної інстанції необхідна сума коштів для оплати судового збору буде у його розпорядженні.

З урахуванням наведеного, предмет спору у цій справі скасування рішень контролюючого органу та зобовязання вчинити певні дії, не може слугувати безумовною підставою для задоволення заяви ДФС України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За наведених обставин, колегія суддів відхиляє аргументи, наведені заявником в обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 року по справі № 440/4008/18, та відмовляє у його задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 133, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року по справі № 440/4008/18, - відмовити.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_4