Справа № 640/3491/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 березня 2019 року м. Київ № 640/3491/19

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Уповноважененої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію публічного акціонерного товаритва "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2019 залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та зобов'язано позивача надати докази щодо строку звернення до суду.

18.03.2019 через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) від позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, в якій останній зазначає, що порушення власних прав дізнався із відповіді від 23.01.2019 №3Г100/0128. Крім того, позивач зазначив, що перебіг строку слід обраховувати з моменту, коли він ознайомився з листом Уповноваженої особи.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 16.08.2016 у справі №487/4074/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про стягнення заборгованості, відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.11.2016 у справі №487/4074/16-ц Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" замінено на належного відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 03.07.2018 залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 29.11.2018 у справі №487/4074/16-ц, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що станом на момент звернення з позовом до Заводського районного суду міста Миколаєва в 2016 році позивач був обізнаний про порушення його прав, свобод та інтересів, однак, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із неналежним способом захисту.

Отже, пред'явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду і саме з цією процесуальною подією слід пов'язувати перебіг процесуального строку на звернення до суду. При цьому суд звертає увагу, що звернення до Заводського районного суду міста Миколаєва не перериває адміністративного строку на звернення до суду.

При цьому, суд звертає увагу, що постанова Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №826/5908/18 не приймається судом до уваги при вирішення питання про поновлення строку на звернення до суду, оскільки дані правові висновки регулюють інші за змістом відносини.

При цьому, частиною першою статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З урахуванням наведеного, для вирішення питання про правильність визначення судом дотримання позивачем строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід з'ясувати коли розпочався перебіг цього строку, чи дотримано позивачем строк звернення до суду, чи є підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи "Стаббігс на інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У свою чергу, поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об'єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Оскільки про порушення своїх прав, свобод, інтересів позивач дізнався ще в 2016 році, необґрунтованими є доводи представника позивача, що останній дізнався про порушення власних прав 29.01.2019.

З урахуванням вищевикладеного, наведені представником позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду підстави є неповажними.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У свою чергу, пункт 9 частини четвертої статті 169 КАС України передбачає, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись вимогами ст.123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Позовну заяву повернути.

Ухвалу про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур