Справа № 445/315/19
Суддя: Пилип'як П. В.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/315/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року м. Золочів

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилипяка П.В.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочеві Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 3 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 629998 від 08.02.2019 року за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_2 зазначає, що постанова серії НК № 629998 від 08 лютого 2019 року про адміністративне правопорушення винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. Вказує, що до моменту зупинення він рухався по автодорозі не увімкнувши ближнє світло фар, а відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП настає в разі порушення водіями правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. За не увімкнені поза межами населеного пункту у період з 01.10 по 01.05 денні світові вогні або ближнє світло фар настає відповідальність за ст. 125 КУпАП.

Також позивач вказує, що інспектор Барановський А.П. всупереч закону не складав протокол про адміністративне правопорушення, а виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, належним чином був повідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання, про причини неявки у судове засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до ч.1-2 ст.268 цього Кодексу не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а тому суд вважає за можливе розглянути справу справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно постанови серії НК № 629998 від 08.02.2019 року, до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень за те, що він 08.02.2019 року о 14 год. 45 хв., на автодорозі М-09 Тернопіль Львів, 33 км + 550 м, керував автомобілем FIAT Scudo, реєстраційний номер НОМЕР_1, з не увімкненим ближнім світлом фар або денними ходовими вогнями, поза населеним пунктом в денну пору доби у період з 01.10. по 01.05, чим порушив п. 9.8 ПДР.

В судовому засіданні позивач визнавав той факт, що здійснював рух поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів, тобто фактично не оспорює обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Натомість, позивач оспорює правильність кваліфікації відповідачем його дій, вказуючи, що його рух на автомобілі, без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів, відповідно до п. 9.1 ПДР України було порушенням правил користування попереджувальними сигналами, відповідальність за яке за ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена лише при вчиненні такого порушення при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 9.8 ПДР України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Таким чином, вказана норма містить загальне правило (необхідність за визначених обставин і у визначений період увімкнення денних ходових вогнів) та виключення з даного правила (за тих же обставин і в той же період увімкнення ближнього світла фар в разі відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів).

Вказаний пункт ПДР України, за описаних в ньому умов та обставин, прирівнює ближнє світло фар до денних ходових вогнів.

При цьому, відповідно до п. 1.10 ПДР України денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

З наведеного слідує, що денні ходові вогні є зовнішніми світловими приладами, а не попереджувальними сигналами, і в разі порушення правил користування ними або приладами, які відповідно до закону їх замінюють, таке порушення буде порушенням правил користування освітлюваними приладами, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст.122 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 552/1713/16-а.

Таким чином, доводи позивача про те, що нормою ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами лише при початку руху чи зміні напрямку руху транспортного засобу, є необґрунтованими, а тому судом до уваги не приймаються, оскільки за системним аналізом ч. 2 ст. 122 КУпАП у поєднанні з п. 9.8. ПДР України, адміністративна відповідальність за вищевказаною нормою КУпАП настає при керуванні транспортним засобом без увімкнених денних ходових вогнів, або без увімкненого ближнього світла фар поза межами населених пунктів у період з 1 жовтня по 1 травня.

З приводу твердження позивача про те, що інспектор Барановський А.П. всупереч закону не склав протокол про адміністративне правопорушення, а виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, суд наголошує, що відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Розгляд даного виду адміністративних правопорушень віднесено до компетенції органів Національної поліції відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову в позові, оскільки встановлено, що відповідач при складенні постанови про адміністративне правопорушення виконував надані йому функції, діяв в межах повноважень та на підставі закону, адміністративне стягнення відповідачем застосовано в межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду зазначеної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 241, 243- 246, 286, 293 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону УПП у Тернопільській області, ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 629998 від 08.02.2019 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Пилип'як