Справа № 695/3938/18
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3938/18

номер провадження 2-а/695/17/19

22 березня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді СередиЛ.В.

за участю: секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золотоноша справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №2 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що постановою серії ДП18 №072200 від 14.11.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425.0 грн. за те, що він 14.11.2018 року о 12 год. 50 хв., рухаючись на 121 км автодороги «Бориспіль-Запоріжжя поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим у вказаній нормі закону, а саме: ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутній такий вид порушення, за яке слідує адміністративне покарання як не увімкнення ближнього світла фар за межами населеного пункту, тобто його, всупереч положенням ст. 9 КУпАП, покарали за ніби-то скоєне правопорушення, за яке вказаним Кодексом не передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі вищевикладеного він переконаний, що відповідач по даному позову безпідставно і, отже, абсолютно незаконно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Працівником поліції жодні зауваження позивача до уваги взяті не були, а тому, на підставі вказаного вище, позивач просив суд визнати дії працівника поліції незаконними, постанову про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її. а провадження по справі закрити.

Розгляд вказаної справи здійснюється в спрощеному позовному провадженні відповідно до ухвали суду від 28.12.2018 року.

Для розгляду матеріалів справи позивач не зявився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач по справі до суду не зявився, із заявою про розгляд справи за його відсутності, поясненнями стосовно обставин справи не звертався, відзиву на позовну заяву до суду не направив, доказів на підтвердження правомірності своїх дій суду також не надав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку визначеному чинним законодавством, що стверджується поштовим повідомленням про отримання копії позовної заяви з додатками.

З метою недопущення порушення прав позивача на своєчасність розгляду вказаної справи, а також строків розгляду даної категорії справ, які визначені ч. 1 ст. 286 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд даної справи за відсутності сторін, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.11.2018 року серії ДП 18 №072200 позивача визнано винним у тому, що він 14.11.2018 року о 12 год. 50 хв. рухаючись на 121 км автодороги «Бориспіль-Запоріжжя поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України, та був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425.0 грн.

В той же час диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП, серед іншого, передбачає порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами виключно при початку руху чи зміні його напрямку, а не у разі керування транспортним засобом поза межами населеного пункту з неувімкненим ближнім світлом фар.

З аналізу вказаної статті слідує, що обов'язковою умовою для кваліфікації дій особи за вказаною статтею має бути початок руху чи зміна його напрямку.

У той же час з оскаржуваної постанови вбачається, що позивач вже здійснював керування автомобілем з не увімкненим світлом фар.

Як слідує з постанови, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпроАП, а саме: керування ТЗ за межами населеного пункту з не увімкненим світлом фар фар, чим порушив вимоги п.9,8 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до абзацу другого п.9.8 «д» Правил дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Таким чином, абзацом другим п.9.8 «д» Правил дорожнього руху врегульовано порядок користування попереджувальними сигналами саме під час руху транспортних засобів поза населеними пунктами.

Однак, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП не містить такого формулювання, як керування транспортним засобом поза населеним пунктом з не увімкненим світлом фар, а в постанові зроблено посилання саме на порушення п.9.8.Правил дорожнього руху.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки правопорушення, зафіксоване відповідачем в оскаржуваній постанові, а саме: рух поза межами населеного пункту в світлу пору доби без ввімкненого світла ближніх фар не може бути кваліфіковане за ч.2 ст.122 КУпАП, а підлягає кваліфікації за ст. 125 КУпАП.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно зі ст.280 КУпАГІ орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними, якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно дост.251 КУпАПє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При вирішенні даного спору суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, у разі наявності заперечень щодо адміністративного позову, суб'єкт владних повноважень повинен шляхом надання належних та допустимих доказів довести правомірність своїх дій чи рішень.

Однак, жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення: змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №072200 від 14.11.2018 року, винесену поліцейським ОСОБА_2 СРПП №2 Золотоніського ВП патрульним поліції в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425.0 грн., а провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Середа Л.В.