Справа № 1940/1613/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1402/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Заверухи О.Б., Старунського Д.М.

за участі секретаря судового засідання Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року (суддя - Мандзій О.П., м. Тернопіль, повний текст судового рішення складено 14 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» 17.08.2018 звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФC у Тернопільській області, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.07.2018 №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 7095,50 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.07.2018 №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 10000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач дійшов передчасного висновку про реалізацію позивачем товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання на загальну суму 3547,75грн, оскільки факт обліку перелічених в додатку до акту перевірки товарів підтверджується первинними бухгалтерськими документами. Зокрема, пояснює, що ТОВ «Квартал 5» здійснює свою діяльність через мережу магазинів, кількість яких нараховує більше 200 обєктів, площа яких не завжди дозволяє можливість зберігання в них первинних документів. Бухгалтерський облік діяльності позивача у м. Ковелі, де знаходиться магазин № 387, відсутній. Натомість весь товар облікований, про що свідчить відображення реалізованого товару через реєстратори розрахункових операцій. Водночас, відповідач не скористався правом витребувати документи первинного бухгалтерського обліку та позбавив такої можливості позивача, закінчивши перевірку завчасно. Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.07.2018 №, на думку позивача, відповідач помилково зробив висновок про реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої. Зазначає, що відповідач не здійснював купівлю вказаних алкогольних напоїв під час фактичної перевірки, а тому факт реалізації таких за цінами нижчими за встановлені, є не встановленим і не обґрунтованим належними доказами.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у справі №1940/1613/18 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 10.07.2018 року №. В задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 10.07.2018 року № - відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що проведеною перевіркою встановлено, а позивачем не спростовано, що облік товарних запасів на складах або за місцем їх реалізації ТОВ «Квартал 5», зокрема, в магазині-складі за адресою м. Ковель, вул. Ярослава Мудрого, 50, не ведеться, з огляду на що податковим органом правомірно застосовано до позивача штрафну санкцію за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 7095,50 грн. Наголошує, що згідно норм чинного законодавства передбачено наявність за місцем реалізації товару відповідного одного примірника товарного звіту, який забезпечував би виконання вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(далі - Закон №265/95-ВР).

Позивач по справі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон №996-ХIV), не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР. Водночас, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення решти позовних вимог, так як під час судового розгляду справи встановлено порушення позивачем вимог частини 10 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон №481/95-ВР) та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (далі Постанова №957).

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне зясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ТОВ «Квартал 5» з 07.10.2013 зареєстроване, як юридична особа та з 08.10.2013 перебуває на обліку у Тернопільській обєднаній податковій інспекції Головного управління ДФС України у Тернопільській області, як платник податків, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

08.06.2018 на підставі наказу від 06.06.2018 №2167 Головним управлінням ДФС України у Волинській області проведено фактичну перевірку магазину №387, який розташований за адресою: м. Ковель, вул. Ярослава Мудрого, 50 та належить позивачу, з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт від 11.06.2018 №03/117/40-01/38926278.

В ході проведення фактичної перевірки, з посиланням на відповідні норми ПК України, працівнику ТОВ «Квартал 5» вручено лист, яким запропоновано провести в магазині інвентаризацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів станом на 06.06.2018 у присутності Головного управління ДФС України у Волинській області. Також, у межах фактичної перевірки представниками податкового органу подано письмову вимогу, якою запропоновано ТОВ «Квартал 5» надати супровідні документи/ видаткові накладні та отримання товариством алкогольних напоїв: коньяку Шустов 150, ємкістю 0,25 л, міцністю 40% оборотів, реалізованого 06.10.2017 та коньяку Коблево Reserv VSOP пять зірок, ємкістю 0,5 л, міцністю 40% оборотів, реалізованого 09.09.2017.

Як наслідок, перевіркою встановлено, зокрема, порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, що виразилось у відсутності будь-яких документів, які свідчать про походження частини алкогольних напоїв на суму 3547,75 грн., та факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, які є нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої: 55,00 грн. за пляшку коньяку Шустов 150, ємкістю 0,25 л, міцністю 40% оборотів та 138,50 грн. за пляшку коньяку Коблево Reserv VSOP пять зірок, ємкістю 0,5 л, міцністю 40% оборотів, чим недотримано приписи Постанови №957.

На підставі акта перевірки, Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.07.2018 №, яким за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 7095,50 грн., та податкове повідомлення-рішення від 10.07.2018 №, яким за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 10000 грн.

Не погодившись із такими рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій або безготівковій формі.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних леків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 20 цього ж Закону передбачено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Правовий аналіз викладених вище норм Закону №265/95-ВР дає підстави для висновку, що юридичні особи, як суб'єкти підприємницької діяльності несуть відповідальність за реалізацію товарів, які не були ними обліковані належним чином.

Статтею 6 Закону №265/95-ВР встановлено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) ведеться у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Національним положенням (стандартом) є затверджене наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Запаси» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення (стандарт) 9), яким визначено методологічний засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом №996-ХIV.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №996-ХIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до частини 1, 2 та 5 статті 8 Закону №996-ХIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Згідно статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Отже, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «Квартал 5» є Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Д. Лукяновича, 1, де основним видом економічної діяльності зазначено 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.

Зі змісту пункту 2 Положення про внутрішню структуру ТОВ «Квартал 5», затвердженого наказом від 06.02.2017 №55-К, слідує, що у складі товариства утворено 24 регіональних структурних підрозділів, визначених адміністративно-територіальним поділом території України, які включають торгівельні обєкти, якими згідно п.2.2.1 є кіоски, тютюнові павільйони, спеціалізовані магазини, розподільчі центри, магазини-склади. У відповідності до п.3.5 вказаного положення територіальна структура товариства складається з двох офісів: офіс 1, розташований за місцезнаходженням товариства, та офіс 2, розташований за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9-А, до яких входить і фінансовий відділ, включаючи відділ бухгалтерії.

В своїй діяльності ТОВ «Квартал 5» керується статутом, затвердженим протоколом №26 загальних зборів учасників ТОВ «Квартал 5» від 23.01.2018, згідно пункту 6.19.6 якого директор забезпечує належне зберігання документів товариства на паперових та електронних носіях, організовує роботу архіву. У звязку з виробничою необхідністю, наказом ТОВ «Квартал 5» від 07.08.2017 №24-ОД затверджено «Вимоги до порядку оформлення товарних звітів та первинної документації, яка є підставою для їх складання», загальними вимогами яких передбачено: товарний звіт формується на наступний день після звітного періоду; товарний звіт перевіряється та підписується регіональним менеджером та двома матеріально-відповідальними особами особисто; до товарного звіту додаються всі первинні документи, які в ньому зазначені, складати їх потрібно в тому порядку в якому вони вказані в товарному звіті; строк подання товарного звіту до бухгалтерії не пізніше 27 календарного дня з дати звіту.

З матеріалів справи видно, що 08.06.2018 Головним управлінням ДФС України у Волинській області проведено фактичну перевірку магазину № 387, що належить позивачу, який розташований за адресою: м. Ковель, вул. Ярослава Мудрого, 50, з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перевіркою встановлено, зокрема, відсутність будь-яких документів, які свідчать про походження частини алкогольних напоїв на суму 3547,75 грн., перелік яких відображений у додатку №1 до акту перевірки від 11.06.2018 №03/117/40-01/38926278, а саме: горілка Хельсінки, 0,7 л, 40% - 2 шт., горілка ОСОБА_1, 0,5 л, 40% - 2 шт., горілка ОСОБА_1 Преміум, 0,7 л, 40% - 1 шт., горілка Хельсінки Льодовий палац, 0,5 л, 40% - 3 шт., настоянка TheGlenMorrisWhiskye, 0,5 л, 40% - 5 шт., коньяк ЛЕ САЖ 0,5 л 1 шт., віскі RoyalHouse, 0,7 л 3 шт., віскі TullamoreDew, 0,5 л, 40% - 1 шт., ром Бакарді, 0,7 л, 40% - 1 шт. (а.с.33-37).

На підтвердження обставин документування господарських операцій з придбання спірних алкогольних напоїв, а також здійснення у встановленому чинним законодавством порядку бухгалтерського обліку таких, позивач надав суду першої інстанції копії наступних документів по кожній позиції: видаткова накладна ТОВ «Торговий дім «Аванта» від 29.12.2017 №298438/269 Хельсінки Льодовий палац, 0,7 л, 40% - 1шт.; накладна на переміщення від 13.01.2017 №933 горілка ОСОБА_1, 0,5 л, 40%; видаткова накладна ТОВ «ТД Міжрегіональні Ресурси» №МР 00056918 від 12.07.2016 горілка ОСОБА_1 Преміум, 0,7 л, 40%; видаткова накладна ТОВ «Торговий дім «Аванта» №298438/269 від 29.12.2017 та №392857/269 від 13.04.2018 горілка Хельсінки Льодовий палац, 0,5 л, 40%; видаткова накладна ТОВ «Полісся-Трейд» від 22.06.2017 та № 939 від 09.11.2017 настоянка TheGlenMorrisWhiskye, 0,5 л, 40%; видаткова накладна ТОВ «Савсервіс-Мова» №82030972 від 23.07.2016 коньяк ЛЕ САЖ 0,5 л; накладна на переміщення №11596 від 16.05.2017 та №4784 від 22.02.2018 віскі RoyalHouse, 0,7 л; видаткова накладна ТОВ «Полісся-Трейд» №2019 від 21.07.2016 віскі TullamoreDew, 0,5 л, 40%; видаткова накладна ТОВ «Торговий дім «Аванта» №459691/217 від 02.09.2016 ром Бакарді, 0,7 л, 40%.

Достовірність та правильність оформлення первинних документів, що були надані позивачем до матеріалів справи, представником відповідача під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції не заперечувалось.

Разом з тим, обєкт перевірки магазин №387 не має статусу відокремленого підрозділу, а є торгівельним обєктом регіонального структурного підрозділу ТОВ «Квартал 5», що не зобов'язує вести окремий бухгалтерський облік.

В свою чергу, законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб'єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону №996-ХIV покладено на уповноважену особу.

Разом з тим, контролюючим органом перевірка з питання дотримання ТОВ «Квартал 5» порядку ведення обліку товару в офісі 1, розташованому за місцезнаходженням товариства, та в офісі 2, розташованому за адресою: Київська обл., м.Ірпінь, вул.Стельмаха, 9-А, до структури яких відноситься фінансовий відділ, включаючи відділ бухгалтерії, не проводилась.

Що стосується посилання відповідача на не виконання вимог пункту 85.2 статті 85 ПК України, згідно якої платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки, апеляційний суд зазначає про проведення фактичної перевірки без попередження ТОВ «Квартал 5», у відповідності до порядку проведення фактичної перевірки, визначеного статтею 80 ПК України. Доказів ж повідомлення позивача про надання первинних документів бухгалтерського обліку про походження алкогольних напоїв на суму 3547,75 грн., перелік яких відображений у додатку №1 до акту перевірки від 11.06.2018 №03/117/40-01/38926278, відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини щодо наявності у ТОВ «Квартал 5» товарів, які не обліковані у встановленому порядку, контролюючий орган міг встановити лише в результаті отримання/ не отримання первинних документів бухгалтерського обліку про походження алкогольних напоїв на суму 3547,75 грн. протягом розумного строку з часу письмової вимоги. Разом з тим, фактична перевірка проведена 08.06.2018 (п'ятниця), акт про результати такої перевірки складено 11.06.2018. Вказаний період надання необхідних документів протягом вихідних днів, з огляду на віддаленість бухгалтерії товариства, суд вважає таким, що обмежив право позивача на розумний строк подачі необхідних документів.

Наведені законодавчі норми та встановлені судом обставини свідчать, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону №996-ХIV, не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі №810/3247/16, від 07 серпня 2018 року у справі №825/10/17, від 15 серпня 2018 року у справі №815/2751/16, від 19 вересня 2018 року у справі №810/1146/17, які в силу приписів частини пятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Відтак податковим законодавством не передбачено норми, яка зобов'язує субєкта господарювання зберігати документи, які підтверджують походження товару, у місці реалізації товарів (послуг), закон допускає ведення обліку товарних запасів як на складах, так і за місцем їх реалізації та не містить чіткого та однозначного визначення місця знаходження (зберігання) первинних облікових документів на товар, а відсутність видаткових накладних на місці реалізації товарів не підтверджує відсутності обліку товарів загалом, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі статті 20 Закону 265/95-ВР.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними. В іншій частині - щодо відмови у задоволенні позову, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини пятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 22 березня 2019 року.