Справа № 158/395/19
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2710/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Курильця А.Р., Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 лютого 2019 року (рішення ухвалено у м. Ківерці судом у складі головуючого судді Корецької В. В.) у справі № 158/395/19 за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2019 року військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до суду з позовом до громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Позивач просив продовжити строк затримання громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 на шість місяців з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, а саме до 28.08.2019.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.02.2019 позов задоволено.

Продовжено строк затримання громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, строком на 6 місяців, а саме до 28.08.2019.

Рішення суду першої інстанції оскаржив громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що в лютому 2019 року була остаточно сформована практика Верховного Суду щодо застосування реадмісії громадян Соціалістичної Республіки В`єтнам. Постановою Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 308/8109/17 було визначено, що в разі відсутності документів, що посвідчують особу відповідача, виключається можливість застосування до спірних правовідносин положень Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав. Таким чином, оскільки в апелянта та у позивача відсутні достовірні докази належності апелянта до громадянства В`єтнаму, подальше затримання для забезпечення передачі у порядку забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) неможливе.

Оскільки відповідач не відмовлявся співпрацювати під час процедури його ідентифікації, такої підстави достатньо для відмови у задоволенні даного позову, навіть за умови ненадходження відповіді з посольства країни його походження, оскільки закон при вирішенні питання про продовження строку затримання іноземця чи особи без громадянства передбачає одночасну наявність двох умов відсутність співпраці з боку цих осіб під час процедури ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності чи країни походження.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні позову.

Оскільки представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, а усі інші учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вважаючи, що таку може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що строк затримання громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 необхідно продовжити з метою надання можливості позивачу забезпечити виконання судового рішення щодо забезпечення передачі відповідача згідно з міжнародними договорами України про реадмісію.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що відповідач 27.08.2018 незаконно, поза пунктами пропуску, перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку на напрямку 177 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний». Після незаконного перетину кордону відповідач був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки, після чого 28.08.2018 в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був прийнятий на територію України у встановленому угодою порядку.

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача були відсутні.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2018 затримано громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

05.12.2018 громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, с. Журавичі.

Позивачем на адресу посольства Соціалістичної республіки В`єтнам та на адресу Міністерства закордонних справ України направлялися запити щодо встановлення особи відповідача, однак на час подання позову відповіді отримано не було, що унеможливлює підготовку документів позивачем для забезпечення передачі відповідача відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Строк затримання відповідача та перебування у Волинському ПТПІ закінчується 28.02.2019.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами 11-13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, а також при неодержанні інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

Як видно з матеріалів справи, позивачем вживались заходи з метою ідентифікації відповідача, шляхом надсилання запитів до надзвичайного та повноважного посла В`єтнаму в Україні, однак відповідна інформація на момент звернення до суду з даним позовом не одержана.

Зокрема, листом від 30.08.2018 Чопський прикордонний загін просив посла вжити заходів для встановлення особи відповідача та направити відповідні документи (а.с. 9), 11.09. 2018 посольству В`єтнаму в Україні з метою прискорення процедури ідентифікації було направлено оригінали анкети та дактилокарти відповідача (а.с. 10), а 12.12.2018 Чопський прикордонний загін через Державну прикордонну службу України повторно звернувся до Посольства В`єтнаму з запитом про ідентифікацію відповідача як особи, що незаконно перебуває на території України (а.с.13).

Оскільки позивачем вживалися заходи для ідентифікації відповідача з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) та з огляду на наявність умов, передбачених частиною 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких неможливо ідентифікувати відповідача, забезпечити його примусове видворення чи реадмісію у строк затримання, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2018 у справі № 308/9902/18, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для продовження строку затримання відповідача.

Щодо посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 308/8109/17, колегія суддів такі посилання вважає безпідставними, оскільки процедура реадмісії щодо відповідача вже почалася, а його затримання проведено з метою забезпечення виконання договору про реадмісію на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 4.09.2018, яке набрало законної сили та підлягає виконанню.

Інші доводи апеляційної скарги в частині одночасної наявності двох умов при вирішенні питання про продовження строку затримання іноземця чи особи без громадянства не заслуговують на увагу, оскільки зазначені в частині 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України умови є самостійними підставами продовження строку затримання іноземців чи осіб без громадянства.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 289, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. Р. Курилець
Д. М. Старунський