Справа № 200/1822/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 р. Справа№200/1822/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»

до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1

про визнання неправомірними дій, скасування постанови від 19 грудня 2018 року та зобовязання вчинити певні дії

Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про:

- визнання неправомірними дії головного державного виконавця Балдинюка Максима Юрійовича щодо винесення постанови від 19 грудня 2018 року про стягнення з ПАТ «Донецькоблгаз» виконавчого збору в розмірі 480 993,95 гривень;

- скасування постанови головного державного виконавця Балдинюка Максима Юрійовича від 19 грудня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 480 993,95 гривень;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо стягнення грошових коштів з рахунків ПАТ «Донецькоблгаз» в сумі 39 360,46 гривень;

- зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 повернути безпідставно стягнуті грошові кошти в сумі 39 360,46 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 червня 2018 року головним державним виконавцем Балдинюком М.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду Донецької області у справі № 905/2841/17 виданий 26 квітня 2018 року.

03 січня 2019 року на адресу позивача надійшла постанова головного державного виконавця Балдинюка М.Ю. від 19 грудня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 480 993,95 гривень.

Зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року державний виконавець одночасно з постановою про відкриття провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, однак постанова свідчить про вчинення головним державним виконавцем Балдинюком М.Ю. постанови про стягнення виконавчого збору з пропуском строку для її постановлення, оскільки провадження відкрито 05 червня 2018 року, а постанова про стягнення виконавчого збору вчинена 19 грудня 2018 року, у звязку з чим вважає постанову про стягнення виконавчого збору від 19 грудня 2018 року ВП № 56528892 протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами Глави 11 Розділу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» КАС України та призначено засідання на 20 березня 2019 року.

Представник позивача ОСОБА_2 до суду зявився.

Головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., до суду зявився, надав відзив на скаргу (а.с. 111-115). В обґрунтування незгоди зі скаргою зазначає, що на адресу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшла заява про примусове виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 905/2841/17 від 26 квітня 2018 року.

05 червня 2018 року на виконання вимог ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час винесення постанови, а саме 05.06.2018), у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Враховуючи викладене, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 05 червня 2018 року (пункт 3 постанови) було зазначено про стягнення виконавчого збору у розмірі 474 553,87 гривень.

18 липня 2018 року на виконання постанови про передачу виконавчого провадження від 18 липня 2018 року, керуючись ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», зазначене виконавче провадження було передано до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

19 липня 2018 року на виконання вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що на виконанні відділу перебуває декілька виконавчих проваджень щодо того ж самого боржника, державним виконавцем було приєднано вищезазначене виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 56037560.

В рамках зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника (кошти, рухоме та нерухоме майно).

19 грудня 2018 року на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від стягувача надійшла заява про повернення виконавчого документа.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», 19 грудня 2018 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Враховуючи вимоги ст. 3, 27, ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» 19 грудня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору на суму 480 993,95 гривень, яка виділена в окреме виконавче провадження та яка в подальшому приєднана до зведеного виконавчого провадження ВП № 56037560.

Відповідач також зазначає, що позивач звернувся з неналежною формою до суду щодо оскарження дій, бездіяльності та рішень державного виконавця, а саме зі скаргою, замість позовної заяви, як передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідач наголошує, що твердження позивача про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем Балдинюком М.Ю., не відповідають дійсності, оскільки постану про відкриття провадження винесено державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Також не відповідає дійсності твердження, що позивач отримав постанову про стягнення виконавчого збору 03 січня 2019 року, оскільки відповідно до рекомендованого повідомлення позивач отримав постанову 27 грудня 2018 року, що в свою чергу говорить про пропущення позивачем строків звернення до суду.

Також відповідач зазначає, що позивач навмисно або помилково використовує редакцію Закону України «Про виконавче провадження», а саме, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2018 року господарським судом Донецької області видано наказ про примусове виконання рішення по справі № 905/2841/17, відповідно до якого стягнуто з публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 4 745 538,71 гривень, у тому числі: 3% річних у сумі 556 072,20 гривень, інфляційні втрати у сумі 4 189 466,51 гривень, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 71 183,08 гривень (а.с. 152).

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою від 01 червня 2018 року № 14/5-1719В про відкриття виконавчого провадження (а.с. 118-119).

05 червня 2018 року на підставі наказу № 905/2841/17 від 26 квітня 2018 року головним державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 122). Відповідно до п. 3 постанови постановлено стягнути з боржника (публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз») виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 474 553,87 гривень (а.с. 122).

18 липня 2018 року начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 прийнято постанову про здійснення передачі виконавчих проваджень, зокрема виконавчого провадження ВП № 56528892, щодо виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 905/2841/17 (а.с. 123-124).

18 липня 2018 року головним державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про передачу виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 125).

19 липня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження № 56528892 (а.с. 126).

19 липня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, відповідно до якої виконавче провадження № 56528892 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області № 905/2841/17 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 56037560, яке веде відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 128).

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою від 15 листопада 2018 року № 39-50-18 про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 134).

Листом від 04 грудня 2018 року № 7006/02-2-39/12806 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомив, що заява про повернення виконавчого документа № 39-50-18 від 15 листопада 2018 року задоволенню не підлягає, у звязку з тим, що заява про повернення підписана не повноважною особою (а.с. 137).

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» повторно звернулось до відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою від 11 грудня 2018 року № 39-95-18 про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 138).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 19 грудня 2018 року про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, виконавче провадження № 56528892 з примусового виконання наказу № 905/2841/17 виведено із зведеного виконавчого провадження № 56037560, яке веде відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 146).

19 грудня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 480 993,50 гривень (а.с. 143).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 19 грудня 2018 року про виправлення помилки у процесуальному документі, внесено виправлення до документу «постанова про стягнення виконавчого збору» та вірно зазначено суму виконавчого збору 480 993,95 гривень (а.с. 141).

19 грудня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: наказ господарського суду Донецької області № 905/2841/17 виданий 26 квітня 2018 року (а.с. 148). Крім того, відповідно до п. 2 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 56528892 від 19 грудня 2018 року в сумі 480 993,95 гривень вивести в окреме виконавче провадження.

20 грудня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження щодо виконання постанови від 19 грудня 2018 року № 56528892 (а.с. 153).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 20 грудня 2018 року про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, приєднано виконавче провадження № 57956699 з примусового виконання постанови № 56528892 до зведеного виконавчого провадження № 56037560, яке веде відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 154).

Позивач вважає протиправною постанову про стягнення виконаного збору у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) за повідомленням суду про внесення ним виконавчого документа до Єдиного державного реєстру виконавчих документів - у випадках, передбачених законом; 4) за повідомленням суду про внесення ним виконавчого документа до Єдиного державного реєстру виконавчих документів на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ пред'явлено до виконання Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з частиною п'ятою статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, примусове виконання рішення розпочинається з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, вже під час відкриття виконавчого провадження визначається сума виконавчого збору.

05 червня 2018 року головним державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до п. 3 постанови прийнято рішення про стягнення виконавчого збору у розмірі 474 553,87 гривень (а.с. 122).

19 грудня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 480 993,50 гривень (а.с. 143).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 19 грудня 2018 року про виправлення помилки у процесуальному документі, внесено виправлення до документу «постанова про стягнення виконавчого збору» та вірно зазначено суму виконавчого збору 480 993,95 гривень (а.с. 141).

19 грудня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: наказ господарського суду Донецької області № 905/2841/17 виданий 26 квітня 2018 року (а.с. 148). Крім того, відповідно до п. 2 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 56528892 від 19 грудня 2018 року в сумі 480 993,95 гривень вивести в окреме виконавче провадження.

Частиною третьої статті 40 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що державний виконавець зобов'язаний винести постанову про стягнення виконавчого збору, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Суд звертає увагу на те, що посадовою особою відповідача на виконання вимог частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII та у відповідності до норм вказаного Закону винесено постанови про стягнення виконавчого збору від 19 грудня 2018 року ВП № 56528892.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору, виділена в окреме виконавче провадження та 20 грудня 2018 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 грудня 2018 року ВП № 56528892 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 480 993,95 гривень (а.с. 153).

Перевіряючи правомірність постанови про стягнення виконавчого збору, суд зазначає, що правила справляння виконавчого збору встановлені статтею 27 Закону № 1404-VIII.

Так, відповідно частин 1 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач помилково трактує норму ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» та вважає, що при виконанні рішень майнового характеру з боржника державним виконавцем стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що фактичного стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Суд зазначає, що норма ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII стосовно стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактичного стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом діяла до 28 серпня 2018 року, а постанова про стягнення виконавчого збору прийнята 19 грудня 2018 року та винесена в окреме виконавче провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є правомірною, підстави для її скасування відсутні.

Суд вважає, що позивач помилково застосовує ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII в редакції закону від 02 червня 2016 року, щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактичного стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо стягнення грошових коштів з рахунків ПАТ «Донецькоблгаз» в сумі 39 360,46 гривень та зобовязання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 повернути безпідставно стягнуті грошові кошти в сумі 39 360,46 гривень, є похідними від позовних вимог щодо визнання неправомірними дій головного державного виконавця Балдинюка Максима Юрійовича щодо винесення постанови від 19 грудня 2018 року про стягнення з ПАТ «Донецькоблгаз» виконавчого збору в розмірі 480 993,95 гривень та скасування постанови головного державного виконавця Балдинюка Максима Юрійовича від 19 грудня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 480 993,95 гривень, тому також є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання судових витрат не вирішується у звязку з відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 1, ) до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 (місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бульвар Машинобудівників, буд. 32) про визнання неправомірними дій, скасування постанови від 19 грудня 2018 року та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20 березня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.