Справа № 340/264/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/264/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) справу за позовною заявою Приватного підприємства Н.В. Плюс до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними рішень та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 10.10.2018 року №950179/36415883 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 05.10.2018 року на суму 39073,13 грн. приватного підприємства Н.В. Плюс (код ЄДРПОУ - 36415883) в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 22.10.2018 року за №37891/36415883/2 про відмову у задоволенні скарги приватного підприємства Н.В. Плюс (код ЄДРПОУ - 36415883);

- зобов'язати Державну фіскальну службу України (, адреса: Львівська пл., 8, м. Київ 53, МСП 04655) зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну приватного підприємства Н.В. Плюс (код ЄДРПОУ -36415883) №1 від 05.10.2018 року на суму 39073,13 грн..

Ухвалою судді від 04.02.2019 року відкрито спрощене позовне провадження та вирішено розгляд справи проводити з викликом учасників справи, розгляд справи по суті призначено на 01.03.2019 р. (а.с.1-2).

У судове засідання 01.03.2019 представники сторін не зявилися, подавши клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження (а.с.98-99).

Суд, з урахуванням приписів ч.3 ст.194 КАС України, визнав за можливе здійснити подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржувані рішення прийнято відповідачами з порушенням норм чинного законодавства України. Оскільки, на вимогу фіскального органу після зупинення реєстрації податкової накладної, платником податків були надані пояснення та документи, вичерпний перелік яких встановлено постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 р., зокрема: пояснення, договір комісії №27/09-1К від 27.09.2017 р., додаток №6 до договору комісії від 15.05.2018 р., звіт комісіонера від 05.10.2018 р. та копії документів на прийняття товару на комісію та реалізацію товару на експорт. Однак, останні не були взяті контролюючим органом до уваги, натомість фіскальний орган як на підставу для відмови у реєстрації податкової накладної вказав на неподання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити). Також зазначає, 10.10.2018 року було подано скаргу на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної. Комісією з питань розгляду скарг ДФС України прийнято рішення №37891/36415883/2 від 22.10.2018 р. про залишення скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін. Позивач вважає, що відповідач-2 не лише не здійснив будь-якого дослідження або перевірки обставин, викладених у скарзі позивача, але і жодним чином не мотивував прийняття такого рішення, в тому числі не зазначив з яких саме підстав скаргу залишено без задоволення, з огляду на що вважає назване рішення протиправним та, відповідно, останнє підлягає скасуванню. Також позивачем подано відповідь на відзив (а.с.91-93).

Представник відповідачів надав відзив на позовну заяву, у яких позов не визнав. Стверджував про законність спірних рішень, посилаючись на те, що подана позивачем податкова накладна відповідала критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених постановою КМУ від 21.02.2018 р. №117, а надані позивачем пояснення та документи не усунули виявлене порушення. З цих підстав просив суд у задоволенні позову відмовити (а.с.83-85).

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ПП Н.В. Плюс зареєстровано 18.03.2009 р., як юридичну особу, видами діяльності якого є, зокрема, діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин та оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, про що свідчить копія витягу з ЄДР (а.с.18-22).

Між позивачем (Комісіонер) та ТОВ Рознет (Комітент) укладено договір комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції №27/09-1К від 27.09.2017 р. (а.с.24-27).

За умовами вказаного Договору комісії, Комітент доручає, а Комісіонер зобовязується за дорученням Комітента, за плату здійснювати від свого імені та за рахунок Комітента наступні юридично значимі дії: здійснювати реалізацію на експорт з України товару, що належить Комітенту на праві власності; укладати експортні договори (контракти) купівлі-продажу, оформляти і підписувати інші необхідні для здійснення продажу документи в інтересах Комітента, а також діяти в інтересах Комітента в рамках вже укладених зовнішньоекономічних експортних контрактів; укладати договори (митного оформлення продукції) з підприємствами (брокерами), що мають свідоцтва про визнання підприємства декларантом (п.1.1 Договору комісії). Комісіонер зобовязаний самостійно здійснити необхідну комерційно маркетингову роботу, знайти покупця товару, власником якого є Комітент, з метою здійснення експорту провести всю переддоговірну роботу й укласти з покупцем договір купівлі-продажу на найбільш вигідних для Комітента умовах (п.3.1 Договору комісії). Після реалізації товару Комісіонер зобовязаний надати Комітенту звіт комісіонера в погодженій сторонам формі, який після його затвердження Комітентом, прирівнюється до акту виконаних робіт (п.3.6 Договору комісії)/

На виконання Договору комісії сторони підписали додаток №6 від 15.05.2018 р. до Договору комісії №27/09-1К від 27 вересня 2017 року. Відповідно до вказаного додатку Сторони погодили, що Комісіонер від свого імені, але за рахунок і на користь Комітента продає на експорт наступний товар: олія соняшникова нерафінована, врожаю 2017 року, кількість товару: 400 тонн +/- 10%. Також узгодили ціну 1 тонни Товару - 19200,00 гривень, умови поставки і інші умови Договору (а.с.28). Виконуючи умови Договору комісії сторони підписали акти приймання-передачі товару, в яких зазначено місце передання товару на комісію : СРТ - Термінал ТОВ "Евері" (а.с.29-46).

Оформивши товар ПП Н.В. Плюс, як Продавець, уклало 03.09.2018 року контракт №0692/18 з МОNTGOMERY SALES LР, Ireland, як Покупцем (а.с.47-51). За умовами контракту Продавець поставив і передав товар у власність Покупця, а Покупець зобов'язався прийняти товар та здійснити за нього оплату, (розділ 1 Контракту). Товар повинен бути переданий покупцю на умовах СРТ (перевезення оплачено до) ТОВ Евері за адресою: м.Миколаїв, вул. Громадянська,117. Сторонами узгоджено кількість товару: 900,00 тон олії соняшникової нерафінованої +/- 10% .

Після передачі товару Покупцю, Продавцем подано на реєстрацію вантажно-митну декларацію, що підтверджується зареєстрованою квитанцією від 21.09.2018 року та митною декларацією UА504120/2018/107659 від 19.09.2018 року (а.с.52-54).

Після продажу вказаного товару отримано грошові кошти в сумі 76500 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №5 від 25.09.2018 року, 75500 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №9 від 26.09.2018 року, 80000 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №7 від 27.09.2018 року та 74675,60 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 28.09.2018 року (а.с.65-68). Одразу після одержання валюта була конвертована у національну грошову одиницю - гривну. Про це вказано у вищенаведених платіжних дорученнях.

Грошові кошти в подальшому були перераховані на адресу ТОВ Рознет, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.69-73).

Після завершення всієї процедури підписано звіт комісіонера від 05.10.2018 року, акт здачі - приймання робіт №11 від 05.10.2018 року, виставлено рахунок на оплату №15 від 05.10.2018 року та складено податкову накладну №1 від 05.10.2018 року, яка в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку 05.10.2018 року направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (а.с.55-58).

Згідно квитанції від 05.10.2018 №36415883 податкову накладну №1 від 05.10.2018 р. доставлено до ДФС України, документ прийнято, реєстрація зупинена (а.с.59).

Підставами для зупинення реєстрації податкової накладної вказано ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Підприємству запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (а.с.59).

У звязку з цим, позивач 08.10.2018 року формує та подає в електронному вигляді повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригувань, реєстрацію яких зупинено та додає документи що підтверджують господарські взаємовідносини, а також документи що підтверджують виконання взятих на себе зобов'язань за Договором комісії, про що зазначає в повідомленні у графі пояснення (а.с.60).

Між тим, Комісією ГУ ДФС у Кіровоградській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення від 10.10.2018 р. №950179/36415883 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 05.10.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою відмови вказано ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити) (а.с.61-62).

Не погодившись з цим рішенням, позивач звернувся зі скаргою від 11.10.2018 р. на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до Державної фіскальної служби України (а.с.63).

Комісією з питань розгляду скарг ДФС України прийнято рішення від 22.10.2018 року №37891/36415883/2 про залишення скарги без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін (а.с.64).

Не погодившись з вищевказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі за текстом ПК України) об'єктом оподаткування є операції платників податку зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються, та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). (пункт 201.7 статі 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 року №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", яка набрала чинності 22.03.2018 року та якою затверджено:

- Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації;

- Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 у №117 (надалі - Порядок зупинення реєстрації податкової накладної), податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/ розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Згідно з пунктом 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Оцінюючи наведені в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної мотиви контролюючого органу, суд зазначає, що пунктом 1 листа ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18 визначено критерії ризиковості платника податку. Зокрема, відповідно до підпункту 1.6 цього пункту комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

З урахуванням положень наведеної норми, суд зауважує, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку контролюючий орган має зажадати від платника документи на спростування наявних у органу ДФС сумнівів, пов'язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме із зазначених у підпункті 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Натомість, надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та/або документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Відтак, з аналізу квитанції неможливо встановити щодо критеріїв ризиковості платника податків чи щодо критеріїв ризиковості господарських операцій контролюючий орган має сумніви, які належить спростувати позивачу під час надання пояснень з метою здійснення реєстрації в ЄРПН своїх податкових накладних.

Отже, під час зупинення реєстрації спірної податкової накладної відповідач застосував критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, що не відповідає наведеним вище приписам пунктів 6, 7 Порядку №117 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.

Пунктами 15, 16, 18 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до п.1-3 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обов'язки її членів.

Комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пунктів 19, 21-23 Порядку рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.

Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення пропозицій членами комісії, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу, який підписується учасниками засідання.

Протокол засідання комісії контролюючого органу повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Розгляд скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - скарга) здійснюється комісією ДФС з питань розгляду скарг, яка є постійно діючим колегіальним органом ДФС, за участю уповноваженої особи Мінфіну (п.1 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації).

Відповідно до п.п.11-13 вказаного Порядку платник податку може додавати до скарги пояснення та копії документів, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.

За результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, яке реєструється службою діловодства ДФС та надсилається платнику податку з урахуванням вимог, визначених пунктом 56.23 статті 56 Кодексу.

За результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; залишає скаргу без розгляду.

За результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, та надсилає його платнику податку у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Про залишення скарги без розгляду комісія ДФС з питань розгляду скарг повідомляє платнику податку із зазначенням обґрунтованих причин у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу (п.п.15-16 Порядку).

Так, в оскаржуваних рішеннях не зазначено, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких саме конкретно документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Посилання відповідача в оскаржуваних рішеннях на те, що платником податків не подано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи.

До того ж, посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішень про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

Так, як вбачається із протоколу засідання комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 10.10.2018 р. №200, по результатах розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, вирішили відмовити у реєстрації накладної №1 від 05.10.2018 р. ТОВ Н.В. Плюс, в звязку з тим, що на момент розгляду відсутні копії документів щодо формування податкового кредиту, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), акти приймання-передачі продукції з урахуванням наявних певних типових форм та галузевої специфіки, платіжних документів) (а.с.100-103).

Отже, на думку суду, оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 05.10.2018.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідачами по справі, як суб'єктами владних повноважень, не виконано покладеного на них обов'язку щодо доказування правомірності прийнятих оскаржуваних рішень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, винесеними не у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку із чим є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобовязання ДФС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ПП Н.В. Плюс №1 від 05.10.2018 р.

Згідно з пунктами 2, 4, 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Аналізуючи наведені положення, суд дійшов висновку, що податковий орган реєструє податкову накладну, в тому числі, на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.

При фактичних обставинах даної справи суд вважає, що ефективним та реальним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну №1 від 05.10.2018 р. на суму 39073,13 грн., виписану ПП Н.В. Плюс, яку 05.10.2018 р. останнім направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, датою її подання.

При цьому, суд у даній справі не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, за результатом яких складено спірну податкову накладну, оскільки зазначене питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, який, відповідно до положень п.61.1 ст.61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.243 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, здійснені позивачем документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 3842 грн. (а.с.3), підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства Н.В. Плюс (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Леніна, 48-а, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ), Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, площа Львівська, 8, ) про визнання протиправними рішень та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області №950179/36415883 від 10.10.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної Приватного підприємства Н.В. Плюс в Єдиному реєстрі податкових накладних за №1 від 05 жовтня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг №37891/36415883/2 від 22.10.2018 року.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 05.10.2018 року, складену приватним підприємством Н.В. Плюс, в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання 05.10.2018 р.

Стягнути на користь Приватного підприємства Н.В. Плюс () судові витрати на сплату судового збору в сумі 1921 грн. (одна тисяча девятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області ().

Стягнути на користь Приватного підприємства Н.В. Плюс () судові витрати на сплату судового збору в сумі 1921 грн. (одна тисяча девятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_1