Справа № 821/3755/15-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2019 року

Київ

справа №821/3755/15-а

адміністративне провадження №К/9901/11496/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 у складі колегії суддів: Вербицької Н.В. (головуючий), Джабурія О.В., Крусяна А.В. у справі №821/3755/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (надалі - УМВС), Головного управління Національної поліції в Херсонській області (надалі - ГУ НП), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив:

1.1.визнати протиправним та скасувати наказ УМВС №411 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення з 06.11.2015 ОСОБА_1. з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного поста №4 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон);

1.2.зобов'язати ГУ НП запропонувати ОСОБА_1 посади для подальшого проходження служби в поліції.

2. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

3. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 скасовано і прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено частково.

3.1.Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС №411 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення з 06.11.2015 ОСОБА_1. з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного поста №4 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон) за скороченням штатів.

3.2.У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

4.1.ОСОБА_1. проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного поста №4 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон).

4.2.Наказом УМВС від 06.11.2015 №411 о/с згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ОСОБА_1. звільнено з 06.11.2015 у запас Збройних Сил за пунктом 63 "з" (через скорочення штатів) з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного поста №4 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон).

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відсутність виявленого позивачем бажання проходити службу в органах поліції слугує безумовною підставою для його звільнення зі служби в органах внутрішніх справ і вжиття роботодавцем заходів щодо подальшого працевлаштування позивача не є його обов'язком.

6. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції вказав, що попри те, що позивач не скористався наданим Законом України "Про Національну поліцію" правом на виявлення бажання проходити службу в поліції, це не є підставою для його звільнення за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, оскільки такому звільненню повинне передувати з'ясування роботодавцем можливості подальшого використання позивача на службі.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

7. Відповідач 1 - УМВС, подав касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26.01.2016.

7.1.Аргументи скаржника полягають у тому, що суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень неправильно застосували норми матеріального права і порушили норми процесуального права. Скаржник наголошує, що суди належним чином з'ясували ту обставину, що позивач не виявив бажання проходити службу в поліції, у зв'язку з чим наказ про звільнення позивача зі служби за пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ є правомірним. Додатково скаржник зазначає, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та переміщено по службі на підставі наказу УМВС, правомірність якого встановлена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 у справі №821/3163/15-а.

8. Позивач подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просить залишити її без задоволення.

8.1.На обґрунтування заперечень вказує, що оскаржуване судове рішення постановлене на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

9. Відповідач 2 відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не подав.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

10. Конституція України:

"Стаття 43. <…> Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення".

11. Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII):

Розділ XI

ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ

"1. Цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім:

1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування;

2) частини сьомої статті 15 та частини п'ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року".

"…4. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону".

"…8. З дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

9. Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

10. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ".

12. Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-XII (що був чинним на час виникнення спірних правовідносин):

Стаття 18. Проходження служби в міліції

"Порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України".

13. Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення):

"…8. Особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, які досягли встановленого для них пунктом 7 цього Положення віку, підлягають звільненню в запас з постановкою на військовий облік або у відставку.

…Дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться: <…> у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі".

"63.Особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

…з) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі".

14. Постанова Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" (надалі - Постанова):

"1. Утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1.

2. Ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2".

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

15. Закон №580-VІІІ опублікований в газеті Голос України 06.08.2015 за №141-142, отже, він набрав чинності 07.11.2015 (окрім норм, визначених пунктом 1 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення").

16. Тобто, тримісячний строк, протягом якого працівники міліції, що виявили бажання проходити службу в поліції, за умови їх відповідності вимогам до поліцейських, передбаченим Законом №580-VІІІ, могли бути прийняті на службу в поліцію, закінчився 06.11.2015.

17. Враховуючи приписи пунктів 9-10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ та підпункту "г" пункту 64 Положення, працівник міліції міг бути звільнений зі служби в органах внутрішніх справи через скорочення штатів виключно у разі відмови від проходження служби в поліції та/або неприйняття на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, за умови відсутності можливості подальшого використання на службі.

18. Також, відповідно до наведених норм Закону №580-VІІІ, працівник міліції міг бути прийнятий на службу до поліції, за умови його відповідності вимогам до поліцейських, або шляхом видання наказу про призначення за його згодою, або за результатами проходження конкурсу.

19. Колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що в першому випадку формою волевиявлення особи слугувало надання згоди на призначення на посаду. При цьому, наданню згоди повинна була передувати пропозиція щодо призначення на відповідну посаду, тобто ініціатива керівництва, оскільки згода особи, по своїй суті, є відповіддю на цю ініціативу, а наслідком такої згоди є призначення особи на посаду у відповідності до узгодженої пропозиції. Отже, особа, попереджена про звільнення внаслідок скорочення штатів, у цьому випадку не має можливості виявити ініціативу і своє волевиявлення здійснює шляхом згоди на ініціативу керівництва.

20. Така ініціатива є обов'язковою, оскільки без неї не може бути встановлено наявність чи відсутність можливості подальшого використання особи на службі відповідно до підпункту "3" пункту 63 Положення.

21. Що стосується другого з наведених вище випадків, то необхідна ініціатива особи щодо участі в конкурсі. Спосіб виявлення такої ініціативи визначається порядком проведення конкурсу та може мати форму письмової заяви (рапорту).

22. Таким чином, лише в разі, якщо особа відмовилася від усіх пропозицій щодо зайняття посад і не подала заяви (рапорту) про участь в конкурсі на зайняття посад, виникають підстави для застосування пункту 10 розділу XI Закону №580-VІІІ і звільнення особи за скороченням штатів.

23. Слід зауважити, що Верховний Суд України в постанові від 28.10.2014 у справі №21-484а14 сформулював правову позицію, згідно якої встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. Колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав відступати від зазначеної правової позиції.

24. Сам факт відсутності заяви про намір продовжувати службу в органах поліції, якщо не було дотримано процедури звільнення, не може бути достатнім свідченням того, що звільнення у зв'язку зі скороченням штатів відбулось правомірно.

25. Отже, судом апеляційної інстанції, який послався на те, що звільненню позивача не передувало вирішення питання щодо можливості його подальшого використання на служби, правильно застосовано норми матеріального права в частині прийняття оскаржуваного судового рішення про задоволення позовних вимог.

26. За змістом частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

27. Касаційна скарга не містить доводів з приводу неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права при прийнятті судових рішень в частині відмови у задоволенні позовних вимог, тому, оскаржуване судове рішення не перевіряється судом касаційної інстанцій у відповідній частині.

28. З цих підстав суд касаційної інстанції також відхиляє посилання скаржника на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 у справі №821/3163/15-а, оскільки викладені у ній обставини не були предметом з'ясування під час розгляду справи судами попередніх інстанцій та, відповідно, не можуть бути прийняті до уваги та додатково перевірені судом касаційної інстанції.

29. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

30. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - залишенню без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

31. Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області залишити без задоволення.

32. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 у справі №821/3755/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

33. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич,

Судді Верховного Суду