Справа № 805/2928/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року справа №805/2928/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

Компанієць І.Д.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився

відповідач: Зиновєв І.Г. (за довіреністю)

третя особа: Мендрух О.М. (за ордером)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Бабаш Г.П.) від 11 грудня 2018 року (повне судове рішення складено 14 грудня 2018 року) у справі №805/2928/18-а за позовом ОСОБА_4 до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5 про визнання незаконними дії, визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 7/23-2205 від 22.11.2017 року "Про розгляд звернення громадянки ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та надання із земель запасу житлової та громадської забудови в оренду строком на 10 років земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,0865 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1; зобов`язати відповідача повторно розглянути на сесії міської ради звернення позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання із земель запасу житлової та громадської забудови в оренду строком на 10 років земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,0865 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 та затвердити проект землеустрою; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №7/23-2205 від 22.11.2017 року «Про розгляд звернення громадянки ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», в частині надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0091 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1; визнання протиправним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/23-2206 від 22.11.2017 року "Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_5 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва по пров. Поворотному, 18 у Центральному районі міста" та стягнути з Маріупольської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_4 судові витрати

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення № 7/23-2205 від 22.11.2017 року "Про розгляд звернення громадянки ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та надання із земель запасу житлової та громадської забудови в оренду строком на 10 років земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,0865 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1; зобов`язано повторно розглянути на сесії звернення ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання із земель запасу житлової та громадської забудови в оренду строком на 10 років земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,0865 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 з урахуванням висновків, наведених у рішенні суду. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірне рішення. Судом першої інстанції не враховано, що 11.10.2016 року до Маріупольської міської ради надійшла скарга громадянина ОСОБА_5 щодо незгоди з встановленими межами земельної ділянки, запитуваної до відведення позивачем, так як будинок ОСОБА_5 знаходиться за межами проходу загального користування, отже при наданні земельної ділянки у користування на умовах оренди, власник житлового будинку буде позбавлений можливості виходу (проходу) зі свого будинку. На підтвердження даної обставини, позивачем долучено до матеріалів справи лист Маріупольської міської ради від 15.02.2018 року №23.4-3304-02 з додатками на яких зображене місце розташування проходу загального користування, який запроектовано у проекті відводу, для надання його в користування на умовах оренди позивача. Судом взагалі не надана оцінка аркушам 28, 37 проекту землеустрою. Відповідач зазначив, що на генеральному плані чітко відображено знаходження будинку КН за межами проходу загального користування, отже при наданні земельної ділянки у користування на умовах оренди, фактично власник житлового будинку КН буде позбавлений можливості виходу (проходу) зі свого будинку, або буде вимушений укладати договір сервітуту, що є порушенням його прав. Таким чином, відповідачем з метою дотримання прав суміжних землекористувачів, принципу рівності перед законом відмовлено у затверджені проекту відводу земельної ділянки для надання її в оренду позивачу. Крім того, відповідач зазначив про грубе порушення вимог ст.50 Закону України «Про землеустрій» при складанні проекту землеустрою .

Позивач у судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду апеляційної інстанції заяву в якій просив справу розглянути за відсутністю позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, та представника третьої особи, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, письмові пояснення до апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що рішенням Маріупольської міської ради від 02.09.2016 року №7/10-665 позивачеві наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0865 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1.

11.10.2016 року до Маріупольської міської ради надійшла скарга громадянина ОСОБА_5 щодо незгоди з встановленими межами земельної ділянки, запитуваної до відведення громадянкою ОСОБА_4 у зв`язку з її намірами отримати у користування прохід загального користування.

Позивач неодноразово звертався до Маріупольської міської ради з питанням про прискорення у вирішенні питання щодо оренди земельної ділянки.

Листом Управління земельних відносин Маріупольської міської ради від 22.05.2017 року №23.3-8436-23.1, від 11.08.2017 №К-13233-11-1.1.2/48238 позивача повідомлено про виготовлення проекту рішення Маріупольської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розміщено цей проект на офіційному сайті міської ради. Вищезазначений проект пройшов процедуру погодження та буде включений до порядку денного та розглянутий на пленарному засіданні найближчої чергової сесії міської ради.

Листом виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 29.08.2017 року №К-13904-11-1.2.1/03-02-18 позивача повідомлено про підготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, зазначений проект буде включений до порядку денного та розглянутий на пленарному засіданні чергової сесії міської ради у вересні 2017 року.

Рішенням Маріупольської міської ради від 22.11.2017 року №7/23-2205 позивачеві відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та наданні із земель запасу житлової та громадської забудови в оренду строком на 10 років земельної ділянки площею 0,0865 га. Надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0091 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Грецькій, в Центральному районі міста.

В рішенні зазначено, що 11.10.2016 року до ради надійшла скарга ОСОБА_5 щодо незгоди з встановленими межами земельної ділянки, запитуваної до відведення позивачу у зв'язку з її намірами отримати у користування прохід загального користування.

13.06.2017 року ОСОБА_5 звернувся до міського голови м. Маріуполя з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення індивідуального садівництва площею 391,5 кв.м.

Рішенням Маріупольської міської ради від 22.11.2017 року №7/23-2206 ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,065 га для індивідуального садівництва по АДРЕСА_2. При цьому в рішенні зазначено, що ОСОБА_5 звернувся до ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою що земельної ділянки площею 0,03925 га. Згідно графічних матеріалів, частина запитуваної до відведення земельної ділянки площею 0,0092 га знаходиться в стадії відведення ОСОБА_4

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону.

За правилами ч.1 ст.123 Земельного кодексу надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених ст.122 цього кодексу.

Відповідно до частини 2 вказаної статті особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розроблення до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які, відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні, що визначено ч.3 ст.123 Земельного кодексу України.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст.186 цього кодексу.

Згідно частини 6 статті 186 Земельного кодексу проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленомустаттею 186-1цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначенихстаттею 122 цього Кодексу.

За приписами частини 6 статті 123 Земельного кодексу відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк із дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Частиною 13 цієї статті визначено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч.14 ст.123 ЗК України).

Згідно зі ст. 25 Закону України від 22 травня 2003 року N 858-IV "Про землеустрій" (далі - Закон N858-IV) документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону N 858-IV передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що виходячи з приписів наведених норм єдиною законною підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою є його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. При цьому обґрунтування прийнятого рішення має міститися саме в рішенні.

Відмовляючи позивачці в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та наданні спірної земельної ділянки, відповідач у своєму рішенні від 22.11.2017 року №7/23-2205 не вказав жодних мотивів відмови та не навів посилань на закони і нормативно-правові акти, які б обґрунтовували підстави такої відмови.

Відповідачем не обґрунтовано в чому наданий позивачем проект землеустрою не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Фактично єдиною обставиною, яка міститься в рішенні відповідача, є констатація факту надходження скарги ОСОБА_7. Проте, ні у вказаному рішенні, ні в будь-яких інших документах відповідача не міститься обґрунтованого висновку щодо цієї скарги та, як наслідку, встановлення порушень законодавства.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що принцип обґрунтованості рішення, закріплений у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вимагає від суб'єкта владних повноважень прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно скасовано спірне рішення та зобов'язано відповідача повторно розглянути на сесії звернення ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання із земель запасу житлової та громадської забудови в оренду строком на 10 років земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,0865 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що суб'єкт владних повноважень не може посилатися на обставини та мотиви, які у його рішенні не визначені, оскільки саме воно є актом індивідуальної дії, який має для особи юридичні наслідки і саме з цього документу особа визначає свої права, обов'язки, можливий напрямок подальших дій. за умови несприятливого для особи рішення, вона має знати, що нею порушено, які заходи вона може вжити для усунення порушення та отримання бажаного права.

Враховуючи, що спірне рішення не містить в собі обґрунтування підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийнято до уваги.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі №805/2928/18-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі №805/2928/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 21 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 20 березня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць