Справа № 189/1939/18
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1939/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамент патрульної поліції, інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в Чернігівській області Синяченка Анатолія Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №382758 від 09.11.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №382758 від 09.11.2018 року, винесену інспектором взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в Чернігівській області Синяченком А.А. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за порушення ст. 132-1 КУпАП та закрити справу.

Позов мотивований наступним.

09.11.2018 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2).

09.11.2018 року о 04:00 год. на автодорозі М-01, Київ-Чернігів позивач був зупинений інспектором взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в Чернігівській області Синяченком А.А., який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №382758 від 09.11.2018 року, згідно якої позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та на нього накладений штраф у розмірі 510,00 гривень.

В оскаржуваній постанові зазначено, що водій, керуючи ТЗ MAN TGX 18.440 ДНЗ НОМЕР_1 з напівпричепом ВЕСТТ ДНЗ АЕ1970ХМ, перевозив вантаж, ширина якого становить більше 2,6 м., а саме 3,75 м., без погодження з Національною Поліцією, чим порушив п. 22.5 ПДР.

Зазначає, що ним було подано скаргу про скасування постанови до начальника Управління Патрульної Поліції в Чернігівській області.

19.11.2018 року, на електронну пошту, позивач отримав відповідь від Управління Патрульної Поліції в Чернігівській області, згідно якої, йому стало відомо, що скаргу залишили без задоволення, а постанову без змін, оскільки відповідач вважає, що позивач не мав при в'їзді до населеного пункту Кіпті Козелецького району Чернігівської області здійснити виїзд на автодорогу М-02, як це передбачено дозволом, однак продовжив рух по автодорозі М-01.

Позивач вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що 09.11.2018 року, здійснював перевезення вантажу відповідно до наданого дозволу №46 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, від 22.10.2018 року, що діє з 23.10.2018 року по 05.12.2018 року. Згідно дозволу № 46 НГ, має право на здійснення перевезення вантажу в наступному напрямку: «виїзд на М-01-обїздна Чернігова - М01 - виїзд на М-02 - М-02».

Вказує, що 09.11.2018 року, о 03:55 год. він прямував по автодорозі М-01, з Києва до Чернігова, де на автодорозі М-01, в с. Красне, Чернігівської області працівник поліції зупинив його та, оглянувши документи, зокрема дозвіл, вирішив, що позивач не має права рухатись по автодорозі М-01 і виніс оскаржувану постанову.

Зазначає, що автодорога М-01 - дорога міжнародного значення на території України та є складовою частиною європейського автомобільного маршруту Е 95.

Посилається на п.10 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, де передбачено, що поліцейський досліджує докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважає, що працівник поліції під час винесення постанови серії НК №382758 від 09.11.2018 року всебічно, повно і об'єктивно не дослідив та не надав належної оцінки наявним доказам, зокрема дозволу № 46 НГ.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамент патрульної поліції, відзив на позов не надав.

Відповідач - інспектор взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в Чернігівській області Синяченко А.А. надав до суду заяву, в якій зазначив, що 09.11.2018 року, на а/д Київ-Чернігів-Н.Яриновичі на 125 км., о 04 год. 40 хв. ним було помічено автомобіль MAN TGX, з напівпричіпом ВЕСТТ, державні номерні знаки НОМЕР_1, НОМЕР_2, який перевозив вантаж, ширина якого становить більше 2,6 м., а саме 3,75 м. Водієм було надано дозвіл №46 НГ, в якому було вказано автомобіль НОМЕР_3, який був відсутній, а також згідно постанови КМУ від 18.01.2001 року №30 п. 15 - водіям забороняється рухатися в умовах туману. Так вважає, що згідно п. 22.3 водій наражав на небезпеку учасників дорожнього руху, та п. 22.5 в якому зазначено, дорожнє перевезення здійснюється за спеціальними правилами, коли хоч один із габаритів перевищує 2,6 м. (а. с. 40).

Ухвалою суду від 27.11.2018 року відкрите провадження у справі та витребувана копія оскаржуваної постанови від відповідача.

07.12.2018 року судовий розгляд відкладений у зв'язку з відповідним клопотанням відповідача - Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамент патрульної поліції.

27.12.2018 року справа відкладена у зв'язку з необхідністю з'ясування позиції позивача щодо заміни первісного відповідача або залучення у якості співвідповідача іншої особи.

Ухвалою суду від 27.02.2019 року до участі у справі в якості співвідповідача залучений інспектор взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в Чернігівській області Синяченко А.А.

В судове засідання сторони не з'явилися, повідомлені про день, час та місце судового розгляду належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв'язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

09.11.2018 року інспектор взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в Чернігівській області Синяченко А.А. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №382758 від 09.11.2018 року відносно ОСОБА_1.

Згідно цієї постанови ОСОБА_1 на а/д Київ-Чернігів-Ярославичі, керуючи авто, порушив вимоги перевезення вантажу, а саме, перевозив вантаж, ширина якого становить більше 2,6 м., а саме 3,75 м. без погодження з Національною Поліцією, чим порушив п. 22.5 ПДР (копія постанови, а. с. 41).

У виданому позивачу дозволі №46 НГ від 22.10.2018 року, визначений маршрут руху, у тому числі, виїзд на М01- об'їзна Чернігова- М01 (копія дозволу, а. с. 8).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами-тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно з пунктом 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 ПДР України закріплено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому, пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року, супровід автомобілем прикриття обов'язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжину 24 метри.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив вантаж, який перевищує нормативно встановлені параметри (габарити) без погодження з органом Національної поліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 6 Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно п. 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідач надав у якості доказу відео з нагрудної камери відео реєстратора (а. с. 39).

Як вбачається з наданого ним відеозапису, працівник поліції здійснював вимірювання вантажу пристроєм сумнівного походження (рулеткою), на який не було пред'явлено свідоцтво (сертифікат), здійснював габаритно-ваговий контроль не в місці, спеціально обладнаному для здійснення габаритно-вагового контролю та не мав вимірювального обладнання яке проходить атестацію, з подальшим пломбуванням та видачею відповідного свідоцтва уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології тобто, порушив спеціальний порядок здійснення габаритно-вагового контролю. Окрім того, саме вимірювання вантажу здійснювалося в нічний час, в умовах поганого освітлення (диск, а. с. 39).

Отже, факт перевищення ширини вантажу нормативно встановлених розмірів, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено.

Суд відхиляє також пояснення відповідача Синяченко А.А. з приводу відсутності автомобіля супроводження та руху позивача в умовах сильного туману, оскільки в оскаржуваній постанові такі порушення не зафіксовані, а зазначено тільки, що позивач перевозив вантаж, який перевищує нормативно встановлені параметри (габарити), без дозволу Національної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамент патрульної поліції, інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в Чернігівській області Синяченка Анатолія Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №382758 від 09.11.2018 року - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК №382758 від 09.11.2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення НК №382758 від 09.11.2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 22 березня 2019 року.

Суддя О.В. Чорна