Справа № 1840/2709/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 р. Справа № 1840/2709/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Сумській області на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року, суддя С.В. Воловик, повний текст складено 01.11.2018 року по справі № 1840/2709/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1О.) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області № НОМЕР_1 від 27.06.2018 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 000, 00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області № НОМЕР_2 від 27.06.2018 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510, 00 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року позов задоволено.Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 27.06.2018 року№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17000,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 27.06.2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510,00 грн.

23.10.2018 року Сумським окружним адміністративним судом прийнято додаткове рішення, яким заяву позивача про відшкодування судових витрат по справі № 1840/2709/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000, 00 (три тисячі) грн. 00 коп.

Головне управління ДФС у Сумській області подало апеляційну скаргу на додаткове рішення від 23.10.2018 року, в якому просило скасувати рішення суду, відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката. В обґрунтування посилається на не врахування судом першої інстанції, що розрахунки за надані послуги адвоката є не деталізованими.

ФОП ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.2-5 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв'язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об'єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

До поданої до суду першої інстанції заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу додано копію договору про надання правової допомоги від 12.07.2018 року, додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордеру, розрахунок вартості наданих послуг, акт приймання-передачі наданих послуг ( а.с.75-80).

Згідно наданих позивачем доказів щодо понесення ним витрат на правову допомогу вбачається, що загальний розмір таких витрат становить 3000,00 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру позивачем фактично сплачено 3000 грн.

Колегія суддів вважає, що зазначені витрати позивача на правову допомогу є повністю доведеними.

Доводи апелянта про відсутність деталізації розрахунку вартості наданих послуг, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно наданих позивачем доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу вбачається, що витрати понесені по даній справі, визначено витрачений час, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Також помилковими є доводи апелянта про те, що судом не взято до уваги, що позовна заява і заперечення на відзив підписані ОСОБА_1, що начебто унеможливлює встановлення факту складання таких документів представником позивача. Так, колегія суддів зазначає, що наведене спростовується наданими позивачем доказами на підтвердження складання позовної заяви та відповіді на відзив представником позивача адвокатом ОСОБА_2

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат по справі № 1840/2709/18.

Положеннями ст. 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 по справі № 1840/2709/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Постанова складена в повному обсязі 25.03.19 року.