Справа № 815/7249/15
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2019 року

Київ

справа №815/7249/15

адміністративне провадження №К/9901/11436/18, К/9901/11440/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Головуючого судді - Бевзенка В.М.,

суддів: Шарапи В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу № 815/7249/15 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, робочої групи Одеського регіонального центру, Генеральної прокуратури України про визнання протиправною бездіяльності та скасування наказу, провадження по якій відкрито за касаційними скаргами Генеральної прокуратури України та прокуратури Одеської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Крусяна А.В., суддів: Вербицької Н.В., Джабурія О.В.) від 13 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 28 грудня 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Прокуратури Одеської області (далі - відповідач 1), Робочої групи Одеського регіонального центру (далі - відповідач 2), Генеральної прокуратури України (далі - відповідач 3), в якому просив:

1.1. Визнати протиправною бездіяльність робочої групи Одеського регіонального центру щодо не врахування результатів тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності з загальним підсумковим балом 105 балів позивача у рейтинговому списку на заміщення посад прокурорів Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області;

1.2. Визнати протиправною бездіяльність прокуратури Одеської області щодо не призначення позивача на посаду прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області та зобов'язати прокуратуру Одеської області призначити його на вказану посаду;

1.3. Визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України № 1181к від 14.12.2015 року про звільнення позивача з посади прокурора Арцизького району Одеської області та органів прокуратури.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв'язку з оголошенням прийому документів для участі у конкурсі на заміщення посад керівників нових місцевих прокуратур, їх перших заступника та заступників позивачем подано необхідні документи до Одеського центру збору документів. За результатами проходження перших двох етапів конкурсу позивачем набрано 105 балів та зайнято 9 місце у рейтинговому списку на зайняття адміністративних посад у Котовській місцевій прокуратурі Одеської області, однак, за результатами співбесіди позивач зайняв 10 місце у рейтинговому списку і таким чином не міг бути рекомендованим для призначення на адміністративну посаду у Котовській місцевій прокуратурі Одеської області. При цьому, під час проведення вказаного конкурсу позивача повідомлено про звільнення у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі. На вказану вимогу, позивачем подано заяву заступнику Генерального прокурора - прокурору Одеської області про врахування результатів тестування перших двох етапів чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур з подальшим призначенням на відповідну вакантну посаду. Проте Наказом Генерального прокурора України № 1181 к від 14.12.2015 року позивача звільнено з посади прокурора Арцизького району Одеської області та з органів прокуратури у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури. Позивача повідомлено про неможливість врахування його результатів тестування для зайняття посади прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, оскільки він не подав заяву для участі в тестуванні на вказану посаду. З приводу зазначених обставин позивач звернувся до суду, оскільки вважає що йому безпідставно відмовлено в призначенні на посаду прокурора місцевої прокуратури.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. 29 січня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд вирішив:

3.1. В задоволенні адміністративного позову позивача до відповідача 1, відповідача 2, відповідача 3 про визнання протиправною бездіяльність та скасування наказу,- відмовити повністю.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не подано відповідної заяви у передбачений строк для проходження тестування на посаду Прокурора місцевої прокуратури, а тому як наслідок не включений до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора України прокурором Одеської області Д. Сакварелідзе 10.12.2015 року направлено до Генеральної прокуратури України Подання про звільнення позивача з 14.12.2015 року з посади прокурора Арцизького району Одеської області у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури. Посилання позивача у позовній заяві на положення ст. 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в органах виробництва і праці у даному випадку не застосовуються, оскільки призначення на посади прокурорів місцевих прокуратур здійснюється виключно за результатами конкурсного відбору (тестування), що врегульовані нормами Порядку проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах від 31 липня 2015 року за № 928/27373, Порядку проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників від 28 серпня 2015 року №167. З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що Наказ Генерального прокурора України № 1181к від 14.12.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Арцизького району Одеської області та органів прокуратури у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури (п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України) прийнятий в порядку, у межах та спосіб, встановлений законом, а тому підстави для задоволення вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування зазначеного наказу відсутні.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 13 квітня 2016 року Одеській апеляційний адміністративний суд вирішив:

5.1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

5.2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року скасувати.

5.3. Прийняти у справі нову постанову, якою визнати протиправною бездіяльність робочої групи Одеського регіонального центру щодо неврахування результатів тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності з загальним підсумковим балом - 105 балів позивача у рейтинговому списку на заміщення посад прокурорів Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області.

5.4. Визнати протиправною бездіяльність прокуратури Одеської області щодо непризначення позивача на посаду прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області.

5.5. Визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України №1181к від 14.12.2015 року про звільнення позивача з посади прокурора Арцизького району Одеської області та з органів прокуратури.

5.6. Зобов'язати прокуратуру Одеської області, робочу групу Одеського регіонального центру включити позивача у рейтинговий список кандидатів на призначення на посаду прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури з результатом тестування 105 балів.

5.7. Поновити позивача на роботі в органах прокуратури на посаді прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури з 14.12.2015 року.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції не дав належну оцінку обставинам справи, невірно застосував законодавство, яке регулює спірні правовідносини та ухвалив неправильне рішення, яке не відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

7. 29.04.2016 року Генеральна прокуратура України (далі - касатор 1) подала касаційну скаргу.

8. У касаційній скарзі касатор 1 просить:

8.1. Скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративний суду від 13 квітня 2016 року у справі № 815/7249/15.

8.2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року - залишити без змін.

8.3. Справу розглядати за участю представника Генеральної прокуратури України.

9. 04.05.2016 року прокуратура Одеської області (далі - касатор 2) подав касаційну скаргу.

10. У касаційній скарзі касатор 2 просить:

10.1. Скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративний суду від 13 квітня 2016 року у справі № 815/7249/15.

10.2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року - залишити без змін.

10.3. Справу розглядати за участю представника Генеральної прокуратури України.

11. 28 лютого 2019 року та 04 березня 2019 року позивачем ОСОБА_1 подано клопотання, в яких позивач просить:

11.1. Відмовити відповідачам у задоволенні касаційних скарг та залишити в силі постанову Одеського апеляційного адміністративний суду від 13 квітня 2016 року.

11.2. Під час розгляду касаційних скарг відповідачів врахувати висновки Касаційного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі звільнення з посади прокурора Малиновського району м. Одеси.

11.3. Розгляд касаційних скарг відповідачів проводити за відсутності позивача.

11.4. Про прийняте судом рішення повідомити позивачеві письмово.

РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

12. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 травня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Генеральної прокуратури України на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року та установлено строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 червня 2016 року за касаційною скаргою прокуратури Одеської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року та установлено строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 06 березня 2019 року.

У зв'язку з неприбуттям відповідачів у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, Суд, з врахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 345 КАС України, переходить до розгляду справи в порядку письмового провадження.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

13.1. Касаційні скарги обґрунтовані тим, що судове рішення апеляційної інстанцій прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 грудня 2012 року згідно Наказу Генеральної прокуратури України № 1929к молодшого радника юстиції позивача призначено на посаду прокурора Арцизького району Одеської області строком на п'ять років.

15. 25 вересня 2015 року позивачем отримано Попередження про звільнення, яким позивача повідомлено про звільнення із займаної посади та органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14 грудня 2015 року. Зазначене Попередження позивач отримав 25.09.2015 року, про що здійснено відповідний запис на документі.

16. Відповідно до рейтингового списку Котовської місцевої прокуратури Одеської області за результатами проходження двох рівнів тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності позивач набрав 105 балів та посів дев'яте місце.

17. 09 листопада 2015 року Протоколом засідання Одеської конкурсної комісії з проведення відкритого чотирирівневого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників затверджено за результатами проведених співбесід рейтинговий список кандидатів на зайняття посад у Котовській місцевій прокуратурі Одеської області, де позивач посів десяте місце і таким чином не рекомендований для призначення на адміністративну посаду у Котовській місцевій прокуратурі Одеської області.

18. 10.12.2015 року заступником Генеральної прокуратури України - прокурором Одеської області Д. Сакварелідзе за № 11-4958 вих-5 направлено Генеральному прокурору України Подання про звільнення радника юстиції позивача з посади прокурора Арцизького району Одеської області.

19. 14 грудня 2015 року Наказом Генеральної прокуратури України № 1181к звільнено радника юстиції позивача з посади прокурора Арцизького району Одеської області та органів прокуратури з 14 грудня 2015 року у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури.

20. 15 грудня 2015 року за вхід. № (16)76441вх-15 позивачем на ім'я заступника Генерального прокурора України прокурора Одеської області Сакварелідзе Д.Г. направлено заяву про призначення його на посаду прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, відповідно до якої позивач просить врахувати результати його тестування при проведенні конкурсу на зайняття посади прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури з подальшим призначенням на відповідну вакантну посаду з 15 грудня 2015 року.

21. 23.12.2015 року листом прокуратури Одеської області за № 11-9688-15 позивачеві роз'яснено, що у зв'язку з неподанням позивачем відповідної заяви на участь у тестуванні на посаду саме прокурора місцевої прокуратури у встановлений термін, врахувати результати тестування при формуванні рейтингового списку кандидатів та призначення на посаду прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури є неможливим.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

22. Конституція України від 28 червня 1996 року

22.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII)

23.1. Згідно з п.5-1 Розділу XIII Перехідні положення Закону № 1697-VII до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ Прикінцеві положення цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

23.2. Пунктом 5 розділу XIII Перехідні положення Закону № 1697-УІІ встановлено, що прокурорами місцевих прокуратур призначаються особи, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування та подальшого стажування строком до одного року. На таких осіб поширюються вимоги частин першої та п'ятої статті 27 цього Закону, крім вимоги щодо наявності стажу роботи в галузі права; особи, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності цим Законом не працюють в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування; прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

23.3. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України. Призначення на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону, здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України. Проведення конкурсу забезпечують п'ять конкурсних комісій, до складу кожної з яких входять: чотири особи, визначені Генеральним прокурором України; три особи, визначені Верховною Радою України.

24. Порядок проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах від 31 липня 2015 р. за № 928/27373 затвердженого Генеральною прокуратурою України від 20 липня 2015 року № 98 (далі Порядок № 928/27373)

24.1. Відповідно до розділу ІІ Порядку № 928/27373 проведення тестування та формування рейтингу кандидатів забезпечують робочі групи регіонального центру (далі - робочі групи). Робочі групи формуються у кількісному складі залежно від потреби (але не менше 15 осіб). До їх складу входять працівники: структурного підрозділу Генеральної прокуратури України, який відповідає за реформування органів прокуратури; прокуратур областей та міста Києва, що входять до територіальної юрисдикції регіонального центру; вищих навчальних закладів, на базі яких проводитиметься тестування.

24.2. Робочі групи утворюються у складі керівника, заступника керівника, секретаря та членів групи. Кількісний і персональний склад робочої групи затверджується наказом Генерального прокурора України. Засідання робочої групи проводяться відкрито. Робоча група є повноважною приймати рішення за умови присутності на засіданні не менше 2/3 її складу. Рішення приймаються простою більшістю голосів.

24.3. Члени робочої групи зобов'язані: забезпечувати додержання кандидатами, які проходять тестування, порядку його проведення; вживати заходів щодо недопущення спілкування між особами, які беруть участь у тестуванні, використання ними будь-яких технічних засобів та інших джерел інформації. У разі виявлення таких фактів відсторонювати осіб від подальшого проходження тестування; вживати заходів щодо недопущення конфлікту інтересів та негайно повідомляти про такі випадки на засіданні робочої групи.

24.4. Згідно розділу V Порядку № 928/27373, строк прийому заяв, анкет кандидатів та інших документів має становити не менше 14 календарних днів з дня оприлюднення інформації про проведення тестування. Прийом документів завершується в день, визначений як кінцевий термін їх подання. Працівник, який на день набрання чинності Законом № 1697-VII працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює. Заява у встановлені строки подається до кадрового підрозділу відповідної регіональної прокуратури.

24.5. Розділом VIII Порядку № 928/27373 встановлено, що рішення робочої групи можуть бути оскаржені до суду в порядку, визначеному законодавством.

24.6. Відповідно до п.1.2 Порядку № 928/27373 на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Суд виходить з таких міркувань.

26. Відповідно до оприлюдненої інформації на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України термін подання заяв для участі у тестуванні на посаду прокурора місцевої прокуратури встановлений з 20.07.2015 року по 10.08.2015 року включно. У встановлений строк позивач заяву та належні документи на проходження тестування на посаду саме прокурора місцевої прокуратури не надавав. Позивач вказує у позовній заяві, що заява ним подана була 14.12.2015 року.

27. Оскільки, підставою для допуску кандидата до участі у конкурсі є наявність та перевірка робочою групою Одеського регіонального центру документів згідно встановленого переліку та вимогам, у т.ч. заповнення заяви - за відсутності належних документів позивача не включено до рейтингового списку кандидатів на посаду прокурорів місцевої прокуратури.

28. З огляду на вказане, Суд доходить висновку, що робоча група Одеського регіонального центру діяла на підставі та у спосіб встановлений Порядком № 928/27373, а отже вимога позивача щодо бездіяльності робочої групи Одеського регіонального центру щодо не врахування результатів тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності з загальним підсумковим балом 105 балів позивача у рейтинговому списку на заміщення посад прокурорів Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області є безпідставною.

29. З урахуванням зазначеного та згідно п. 9 Порядку № 928/27373 до повноважень прокурора області належить призначення осіб на посади прокурора місцевої прокуратори виключно на підставі рейтингового списку, сформованого робочою групою Одеського регіонального центру.

30. Оскільки Судом встановлено, що робоча група Одеського регіонального центру діяла на підставі та у спосіб встановлений законодавством, з цього слідує, що дії відповідача 1 стосовно не призначення позивача на посаду прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області також відповідають вимогам Закону № 1697-VII та порядку № 928/27373, а тому вимогу позивача стосовно визнання протиправною бездіяльність прокуратури Одеської області щодо не призначення позивача на посаду прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Суд вважає безпідставною.

31. Судом першої інстанції цілком вірно вказано, що 23.12.2015 року позивач отримав відповідь з прокуратури Одеської області за № 11-9688-15 щодо неможливості врахування його результатів тестування для зайняття посади прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, оскільки він не подав заяву для участі в тестуванні на посаду прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури у спосіб, передбаченому Порядком тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури.

32. Щодо оскарження позивачем наказу Генерального прокурора України № 1181к від 14.12.2015 року про звільнення позивача з посади прокурора Арцизького району Одеської області та органів прокуратури, Суд зазначає наступне.

33. Положення ст.12 Закону № 1697-VII та Додатку до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур набирають чинності з 15 грудня 2015 року. У зв'язку з припиненням функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та ліквідацією штатних розписів прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур Одеської області та затвердженням штатних розписів місцевих прокуратур Одеської області, прокурори місцевих прокуратур, які на день набрання чинності Закону 1697-VII - призначаються на посади лише за умови проходження відповідного тестування.

34. Суд не бере до уваги твердження позивача щодо не попередження його про звільнення у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури, оскільки відповідно до наявного в матеріалах справи Попередження про звільнення, позивач ознайомлений із вказаним документом, підтвердженням чого слугує відповідна відмітка про ознайомлення із зазначенням дати 25 вересня 2015 року.

35. З урахуванням того, що позивачем не подано відповідної заяви у передбачений строк для проходження тестування на посаду Прокурора місцевої прокуратури, а тому як наслідок не включений до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора України прокурором Одеської області Д. Сакварелідзе 10.12.2015 року направлено до Генеральної прокуратури України Подання про звільнення позивача з 14.12.2015 року з посади прокурора Арцизького району Одеської області у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури.

36. Суд не бере до уваги твердження позивача стосовно того, що йому не запропоновано вакантної посади на день звільнення, оскільки із матеріалів наданих Генеральною прокуратурою України, а саме: Переліку вакантних посад прокуратури Одеської області станом на 10.12.2015р. встановлено відсутність вакансій у апараті прокуратури області та міськрайпрокуратури.

37. З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Наказ Генерального прокурора України № 1181к від 14.12.2015 року про звільнення позивача з посади прокурора Арцизького району Одеської області та органів прокуратури у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури (п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону 1697-VII, п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України) прийнятий в порядку, у межах та спосіб, встановлений законом, а тому підстави для задоволення вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування зазначеного наказу відсутні.

VI. ПРАВОВИЙ ВИСНОВОК ВЕРХОВНОГО СУДУ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

38. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення першої інстанції і погоджується з її висновками.

39. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

40. Приписами частини першої статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

41. Відповідно п.2 ч. 1 статті 345 КАС України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

42. Згідно статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

43. З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що судом першої інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування прийнятого ним рішення були відсутні.

З огляду на викладене, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року має бути скасованою, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року - залишена в силі.

Керуючись статтями 341, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Генеральної прокуратури України та прокуратури Одеської області - задовольнити повністю.

2. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року - скасувати.

3. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року - залишити в силі.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Головуючий В.М. Бевзенко

Судді В.М. Шарапа

Н.А. Данилевич