Справа № 540/457/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/457/19
09 год. 29 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача Манікіна Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича про оскарження дій державного виконавця при визначені вартості майна боржника та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича (відповідач) щодо визначення вартості автомобіля "ТОYOТА РRIUS НYBRID", р/н НОМЕР_4, номер шасі НОМЕР_5, та просить зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича здійснити дії щодо визначення вартості автомобіля "ТОYOТА РRIUS НYBRID", р/н НОМЕР_4, номер шасі НОМЕР_5, повторно, із залученням іншого суб'єкта оціночної діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії приватного виконавця щодо оцінки належного позивачу автомобіля є здійсненими із порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а отримана оціночна вартість є заниженою та не відбиває дійсної ринкової вартості транспортного засобу, тобто, оцінка автомобіля була вчинена без дотримання гарантій достовірності отриманих показників вартості, що є прямо передбаченим ч.5 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до п.3 резолютивної частини доданої до матеріалів позовної заяви постанови приватного виконавця про призначення суб'єкта оціночної діяльності від 11.02.2019 слідує, що суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання Українська універсальна біржа в особі директора Херсонської філії Лагади Ольги Василівни є попередженим за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться у постанові. Отже, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання не попереджений приватним виконавцем за подання недостовірної чи необ'єктивної оцінки майна в порядку, визначеному ч.5 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження". Звіт про оцінку майна від 11.02.2019 виконаний оцінювачем Борсук О.В. (м. Полтава, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №1057 від 09.07.2004 р.), який працює у складі суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання Української універсальної біржі, та який не попереджався приватним виконавцем про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за виготовлення завідомо неправдивого звіту. Позивачу не була направлена копія постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності. Про те, що до виконавчого провадження залучено Українську універсальну біржу, позивачу стало відомо з повідомлення про результати визначення вартості майна, яке позивач отримав 27.02.2019, тобто, вже після здійснення оцінки майна та направлення належного боржнику майна 19.02.2019 для організації примусового продажу до ДП "СЕТАМ".

Ухвалою від 14.03.2019 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи на 22.03.2019.

19.03.19 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що зведене виконавче провадження в своєму складі має виконавчі провадження з виконання рішення третейського суду, суду загальної юрисдикції та виконавчого напису нотаріуса, а тому даний позов не підсудний адміністративному суду, провадження по справі слід закрити. Позивач мав безперешкодний доступ до автоматичної системи виконавчого провадження (надалі - АСВП), можливість ознайомлюватися з процесуальними документами, винесеними в межах виконавчого провадження, а також вивчати та роздруковувати їх за потреби, дізнаватися про рішення виконавця, прийняті в межах виконавчого провадження, це стосується й дії виконавця з визначення вартості майна боржника, яка зафіксована в АСВП 14 лютого 2019 року, а тому строк оскарження дії відповідача має відраховуватися саме з цієї дати, позовна заява підписана позивачем 11 березня 2019 року, тобто, з перевищенням строку, передбаченого для оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця. Також відповідач зазначає, що приватний виконавець не наділений повноваженнями щодо перевірки достовірності, повноти звіту про визначення вартості майна, який виконано суб'єктом оціночної діяльності.

22.03.2019 представник позивача прибув в судове засідання, підтримав позовні вимоги, пояснивши, що оцінка автомобіля позивача здійснена дуже швидко, з урахуванням знаходження автомобіля на майданчику в м. Одесі, розташування УУБ в м. Полтаві, а виконавчого провадження в м. Херсоні, невеликого розміру послуг оцінювача 600 грн., про таку оцінку автомобіля позивач, який є боржником, дізнався вже після виставлення автомобіля на торги, що призвело до незаконної реалізації автомобіля по заниженій ціні.

Відповідач прибув в судове засідання, підтримав заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідачем подане клопотання про залучення до участі у справі: стягувачів у виконавчих провадженнях - Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", ОСОБА_6, та суб'єкта оціночної діяльності Українську універсальну біржу, оскільки на думку відповідача, результат розгляду даної справи може вплинути на права, свободи, інтереси або обов'язки стягувачів, та суб'єкта оціночної діяльності до якого відповідачем у разі задоволення позову можуть бути пред'явлені вимоги повернути отримані за звіт кошти.

Суд розглянув клопотання відповідача та протокольною ухвалою відмовив у його задоволенні, оскільки відповідно до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Позивач не навів обгрунтованих підстав для такого залучення, з урахуванням предмету спору щодо оскарження дій приватного виконавця, вчинені при оцінці майна боржника, за вчинені дії є відповідальним саме приватний виконавець, а не стягувачі та не суб'єкт оцінювання.

Матеріали справи свідчать, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С знаходиться зведене виконавче провадження №57902585 від 11.12.2018 щодо стягнення з позивача сум заборгованості на користь фізичних та юридичних осіб, в якому об'єднані:

- виконавче провадження №57382021 від 08.11.2018 щодо виконання рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації Українських банків від 07.04.2015 по справі №2005/14 (виконавчий лист №755/9972/15-ц від 29.07.2015, виданий Дніпровським районним судом м. Києва) про стягнення на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 490 201,06 грн.,

- виконавче провадження №57902511 від 11.12.2018 р. щодо виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/15567/15-ц від 03.03.2016 (виконавчий лист №521/15567/15-ц від 01.04.2016) про стягнення заборгованості на користь гр-на ОСОБА_6 за договором поставки від 29.04.2015 в загальному обсязі 91853,21 грн.,

- виконавче провадження №57381714 від 08.10.2018 щодо виконання виконавчого напису №6084 від 03.05.2017, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про стягнення заборгованості на користь ПАТ "Укрсоцбанк" в загальному розмірі 560 325,27 грн.

Постановою приватного виконавця про опис та арешт майна боржника від 29.01.2019, винесеної в межах зведеного ВП №57902585, здійснено накладення арешту, опис, вилучення та встановлено обмеження права користування стосовно належного позивачу автомобіля "ТОYOТА РRIUS НYBRID" р/н НОМЕР_4.

Постановою приватного виконавця від 11.02.2019 для участі у зведеному виконавчому провадженні залучено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання - Українську універсальну біржу. Із УУБ укладено Договір АХ №02/01/19 від 11.02.2019 про проведення незалежної оцінки з метою визначення ринкової вартості вищезазначеного автотранспортного засобу для реалізації його у примусовому порядку відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Звіт про оцінку майна від 11.02.2019 є виконаним оцінювачем Борсук Олегом Валентиновичем (м. Полтава, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №1057 від 09.07.2004), який працює у складі суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання Української універсальної біржі. 14.02.2019 направлено повідомлення про оцінку майна боржникові (отримане позивачем 27.02.2019), 19.02.2019 арештоване майно передано на реалізацію.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Учасниками виконавчого провадження, зокрема, є виконавець, сторони, представники сторін, експерт, спеціаліст, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання (згідно із ч.1 ст.14 Закону).

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС врегульовано частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 20 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності. Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. За недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

Чинне законодавство дає боржнику потенційну можливість і відповідні правові засоби захисту своїх прав у разі незгоди з оцінкою його арештованого майна. Оцінка майна - це процесуальна дія державного або приватного виконавця, а тому учасник виконавчого провадження має право на оскарження оцінки майна як процесуальної дії виконавця. З урахуванням вказаного вище, суд розглядає оцінку майна незалежно від суб'єкта її проведення, як процесуальну дію державного або приватного виконавця, що вказує на відповідний порядок такого оскарження, передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" .

Щодо доводів відповідача про непідсудність даного спору адміністративному суду, то частиною 5 ст. 74 Закону передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Суд зазначає, що згідно із приписами статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження. У зведеному виконавчому провадженні виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені. Водночас Закон України "Про виконавче провадження" не передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. Стаття 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця. Згідно з положеннями частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У частині п'ятій цієї ж статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист. Тобто частина п'ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об'єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції. Оскільки чинне законодавство не регулює іншим чином порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства. Отже, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц, від 6 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15, від 12 вересня 2018 року справа № 906/530/17, від 17 жовтня 2018 року №5028/16/2/2012.

Також, суд вважає необґрунтованими доводи щодо пропуску строку на звернення до суду з даним позовом. Позивач стверджує про те, що йому не надсилалась копія постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності від 11.02.2019. Відповідачем повідомлено, що дана постанова надсилається простою поштою.

Відповідачем було направлено повідомлення про оцінку майна боржникові 14.02.2019, отримане дане повідомлення позивачем тільки 27.02.2019, що підтверджується витягом із сайту Укрпошти. До суду позивач подав заяву 11.03.2019, в межах 10-денного строку для оскарження дій приватного виконавця (з урахуванням святкових та вихідних днів).

Пунктом 2 розділу VI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.16р., передбачено, що з метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у інформаційній довідці про реєстрацію виконавчого документа, постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Та обставина, що можливість ознайомлюватися з процесуальними документами у позивача була в автоматичній системі виконавчого провадження (надалі - АСВП), і він мав можливість дізнатися про визначення вартості майна з 14 лютого 2019 року, не означає наявності законодавчо встановленого обов'язку для боржника дізнаватись про всі дії приватного виконавця саме з АСВП, а не шляхом отримання надісланих йому процесуальних документів.

Визначення вартості майна боржника відбувається в порядку, передбаченому статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.(ч.1-4).

Згідно ч.5 ст. 57 Закону виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звертаючись до суду із позовною заявою про визнання незаконними дій приватного виконавця позивач виходив із тих міркувань, що визначення вартості, оцінка майна боржника є процесуальною дією виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) проводить оцінку, а власно звіт про оцінку не є самостійним юридичним актом, який можна оспорювати шляхом скасування, або ж визнання недійсним.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законами України "Про виконавче провадження", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" 12.07.2001 № 2658-III. Інструкцією з організації примусового виконання рішень, Національним стандартом №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" та іншими нормативно- правовими актами.

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону№ 2658-III процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Стаття 9 Закону № 2658-III передбачає, що Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності, зокрема, зобов'язані дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог Закону про оцінку майна та нормативно-правових актів з оцінки майна, забезпечувати об'єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об'єктивної оцінки у зв'язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають (згідно із статтею 13 Закону про оцінку майна).

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відповідно до статті 33 Закону № 2658-III спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.

Відповідач посилається на те, що приватний виконавець не наділений повноваженнями щодо перевірки достовірності, повноти та відповідності вимогам звітів про визначення вартості майна. В свою чергу, позивач стверджує, що зі змісту звіту вбачається допущення численних порушень методології проведення оцінки майна суб'єктом, що був залучений до виконавчого провадження, на що мав звернути увагу виконавець навіть без спеціальної освіти в галузі проведення оцінки вартості автомобіля. В якості доказу таких порушень позивач надав суду Рецензію від 07.03.2019 на звіт про оцінку АХ 02/01/19 від 11.02.2019, яка виконана за замовленням позивача оцінювачем - ФОП ОСОБА_9, що має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 1.22 "Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу".

Законом № 2658-III (ст.13) передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування.

З висновків приведеної рецензії слідує про: неповноту зібраних даних для проведення оцінки, невідповідність у повній мірі методичних підходів та оціночних процедур вимогам нормативно-правових актів, недостовірність результату оцінки. Приведені недоліки є наслідком некоректного використання оціночних процедур, визначення вихідних даних та корегувальних коефіцієнтів, а саме: невикористання при оцінці стану транспортного засобу інструментальних методів дослідження та ходових випробувань та технічної перевірки на працездатність вузлів та агрегатів автомобіля (порушення п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів), відсутність детального визначення дня, місяця та року випуску авто, його комплектації (порушення п.6.3 Методики), застосування невірного коефіцієнту ринкової вартості.

Представник позивача звертає увагу суду на те, що зі сторони рецензента проведення оцінки можливо відбувалось за фотознімками та реєстраційними документами, а не шляхом огляду та випробувань, про це свідчить відсутність матеріалів фотофіксації дефектів транспортного засобу, наявна помилка у визначенні автопробігу транспортного засобу. У звіті не вказані дефекти експлуатації об'єкту оцінки, місця пошкодження, наявність перефарбування кузова, наявності деяких функціональних дефектів, висновок про те, що автомобіль та його складові підлягає капітальному ремонту не обґрунтований з технічної точки зору.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Отже, рецензування звіту з оцінки є ефективним законодавчо встановленим способом спростування результатів такої оцінки. Суд приймає до уваги, що наявні у звіті про оцінку автомобіля помилки щодо огляду об'єкту впливають на достовірність отриманого результату, в своє чергу, приватний підприємець доводи боржника щодо порушення суб'єктом оціночної діяльності процедури оцінки майна не спростував. Тому суд погоджується з доводами позивача про те, що ним спростовано належними та допустимими доказами той факт, що інформація про майно, яка передана оцінювачу та використовувалась ним при здійсненні оцінки, є недостатньою для проведення оцінки, відображена не в повному обсязі, спотворює стан майна на момент проведення оцінки, та впливає на об'єктивне визначення вартості майна, звіт не може бути об'єктивним та вірним, враховуючи вищевказані недоліки.

Наведені обставини свідчать про те, що оцінка автомобіля була вчинена без дотримання гарантій достовірності отриманих показників вартості, що є прямо передбаченим ч.5 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження".

Доводи позивача про те, що суб'єкт оціночної діяльності не попереджений про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту суд вважає такими, що не свідчать безперечно про недостовірність звіту з незалежної оцінки. Об'єктивність та достовірність звітів та висновків оцінювача не визначається попередженням його виконавцем про кримінальну відповідальність.

Вимоги позивача задовольняються в частині визнання протиправними дій приватного виконавця Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича щодо визначення вартості автомобіля "ТОYOТА РRIUS НYBRID", р/н НОМЕР_4, номер шасі НОМЕР_5 у повідомленні про результати визначення вартості майна від 14.02.2019 № 414.

Що стосується вимоги про зобов'язання приватного виконавця Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича здійснити дії щодо визначення вартості автомобіля "ТОYOТА РRIUS НYBRID", р/н НОМЕР_4, номер шасі НОМЕР_5, повторно, із залученням іншого суб'єкта оціночної діяльності, то вона не підлягає задоволенню, оскільки автомобіль вже реалізований на публічних торгах, що представники сторін не заперечують. Тому виходячи з обставин справи, суд приймає до уваги неможливість на час розгляду даного спору зобов'язати відповідача здійснити такі дії.

З відповідача на корись позивача стягується судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 287,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_3 частково.

Визнати протиправними дії приватного виконавця Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича щодо визначення вартості автомобіля "ТОYOТА РRIUS НYBRID", р/н НОМЕР_4, номер шасі НОМЕР_5, у повідомленні про результати визначення вартості майна від 14.02.2019 № 414.

В решті вимог відмовити в задоволенні позову.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Манікіна Дмитра Сергійовича (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3) витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П'ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 105000000