Справа № 826/6210/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6210/18
УХВАЛА

21 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Шурка О.І., суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 28 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та застосування до позивача стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю із наступним виключенням відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволено; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2018 року - скасовано та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 (далі - Апелянт, ОСОБА_2, як особа, яка вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити з наведенням мотивів, зазначених в розділах I-IV апеляційної скарги.

Після усунення визначених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2019 року недоліків, ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.02.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та ухвалою від 22.02.2019 року призначено до розгляду.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, матеріали справи свідчать, що згідно довідки від 25 січня 2018 року, членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області ОСОБА_5, за дорученням Голови дисциплінарної палати ОСОБА_6 від 14 грудня 2017 року, у відповідності до вимог статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», на підставі скарги ОСОБА_4 від 21.11.2017 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 2022/10 від 28.03.2002 р., видане Київською обласною КДКА), проведено перевірку та відповідно до статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», запропоновано дисциплінарній палаті прийняти рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_3

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 31 січня 2018 року порушено дисциплінарну справу за скаргою ОСОБА_4 стосовно адвоката ОСОБА_3

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 28 березня 2018 року притягнуто адвоката ОСОБА_3 (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2022/10 від 28 березня 2002 року, видане Київською обласною КДКА) до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю із наступним виключенням відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, реалізуючи передбачене статтею 55 Основного Закону право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється в його володільця у момент порушення чи оспорення останнього.

Водночас, суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною, відтак, суд повинен встановити, серед іншого, в чому полягає порушення прав особи, яка подає апеляційну скаргу, оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, передумовою апеляційного оскарження судового рішення особою, яка не брала участі у справі, є встановлення обставин, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

При цьому, на відміну від ч. 1 ст. 5 КАС України, яка пов'язує право особи на звернення до адміністративного суду у тому числі із суб'єктивним критерієм, положення ч. 1 ст. 293 КАС України крізь призму юридичної визначеності та сталості судового рішення гарантують особі право на апеляційне оскарження виключно у випадку, якщо така особа була учасником справи або суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

На переконання суду, рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, охоронюваний законом інтерес є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У даному випадку, як було зазначено вище, рішення суду першої інстанції стосується прав та обов'язків вичерпного кола осіб, а відтак, на думку суду апеляційної інстанції, не може свідчити про порушення охоронюваних законом прав та інтересів ОСОБА_2.

За таких обставин суд наголошує на тому, що Апелянтом не зазначено, яким саме чином оскаржуване судове рішення безпосередньо вплинуло на його права, свободи інтереси чи обов'язки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 305 КАС України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлену вище відсутність у ОСОБА_2 права на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 248, 305, 321, 325 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.