Справа № 522/18184/16-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2019 року

Київ

справа №522/18184/16-а

адміністративне провадження №К/9901/17898/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Шарапи В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 522/18184/16-а

за позовом ОСОБА_2,

до Управління патрульної поліції м. Одеси

про визнання дій протиправними та скасування постанови, закриття провадження по справі, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Димерлія О.О., суддів - Вербицької Н.В., Єщенка О.В.),

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом Управління патрульної поліції м. Одеси (далі - УПП м. Одеси, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 №111362 від 18 вересня 2016 року про накладення на неї штрафу у розмірі 255, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

30 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси вирішив:

- позовні вимоги ОСОБА_2 до УПП м. Одеси про визнання протиправною та скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити;

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 №111362 від 18 вересня 2016 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях позивачки ознак адміністративного правопорушення, передбаченого п. 15.9 Правил дорожнього руху та ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідна постанова про адміністративне правопорушення складена без дотримання вимог чинного законодавства та є незаконною, а провадження у справі про адміністративне правопорушення повинно бути закрите.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

23 березня 2017 року Одеський апеляційний адміністративний суд вирішив:

- апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції - задовольнити;

- постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2016 року - скасувати;

- прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до УПП м. Одеси про визнання дій протиправними та скасування постанови, закриття провадження по справі - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що докази надані відповідачем в повній мірі підтверджують скоєне позивачем адміністративне правопорушення, а також підтверджує, що відповідач діяв правомірно, на підставі та у межах повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка у лютому 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.

У касаційній скарзі позивач просить:

- скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року та залишити в силі постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2016 року.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому таке рішення є незаконним.

Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, що призвело до безпідставних висновків про визнання законною оспорюваної постанови.

Відповідач скористався своїм правом та надіслав до суду заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначив, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Відповідач просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом попередньої інстанції встановлено, що 18 вересня 2016 року о 10:00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Пантелеймонівській, в м. Одесі зупинила автомобіль ближче 10 метрів від перехрещуваної проїздної частини вул. Пантелеймонівська та просп. Адміральський. Після зупинення автомобіля ОСОБА_2 вийшла з автомобіля.

Вказаний факт був встановлений відповідачем, який постановою про накладення адміністративного стягнення від 18 вересня 2016 року притягнув позивачку до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі визначеному законом.

Позивачка вважає постанову незаконною, оскільки інспектор патрульної поліції не з'ясував всіх обставин, пов'язаних з вимушеною зупинкою автомобіля позивачкою, а також не був складений протокол про адміністративне правопорушення, що, на думку позивачки, суперечить вимогам ст. 258 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову незаконною, ОСОБА_2 звернулась в суд за захистом свого порушеного права.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Частина 1 статті 122 КУпАП. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 245 КУпАП. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пункт 1 статті 247 КУпАП. Обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 251 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина четверта та п'ята статті 258 КУпАП. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 283 КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі -ПДР).

Відповідно до п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами пунктів, 15.9 «ґ» ПДР зупинка забороняється: ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127,ст. ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП України.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).

Пункт 1-2 частини 1 статті 341. Межі перегляду судом касаційної інстанції.

1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

З аналізу наведених норм законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу. У випадку, коли особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана надати належні та допустимі докази, які підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

За правилами статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом апеляційної інстанції з відеозапису встановлено, що 18 вересня 2016 року о 10:00 год. автомобіль, яким керувала позивач, здійснив зупинку та стоянку ближче 10 м від перехрещуваної проїзної частини вул. Пантелеймонівська та проспект Адміральський, а саме на краю перехрещення вище зазначених вулиць, чим ОСОБА_3 порушила вимоги Правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції встановлено скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою ст.122 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи, наявні фотографії транспортного засобу, марки «Kia Sportage» д/н НОМЕР_2 ближче ніж за 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, зроблені інспектором патрульної служби, на місці вчинення правопорушення, з яких убачається, що аварійна світлова сигналізація не ввімкнена. Тому Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо вимушеної зупинки в забороненому місці.

Таким чином, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для скасування постанови від 18 вересня 2016 року серії ПС2 №111362 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

Доводи викладені позивачем в касаційній скарзі не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та ґрунтуються на довільному тлумаченні обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було повно встановлено обставин справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді В.М. Шарапа

Н.А. Данилевич