Справа № 2а-6362/10/0470
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2019 року

Київ

справа №2а-6362/10/0470

адміністративне провадження №К/9901/8897/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів
на постановуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2014 (колегія у складі суддів: Проценко О.А., Туркіна Л.П., Дурасова Ю.В.)
у справі №2а-6362/10/0470
за позовомДержавної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_2
прозастосування фінансової санкції,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська звернулася до суду з адміністративним позовом про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат в розмірі 7072000 грн. 00 коп., у зв'язку із наданням послуг з гри в азартні ігри в період дії Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2011 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що позивач, по-перше, взагалі не проводив будь-якої перевірки, чим суттєво порушено загальний алгоритм застосування санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України, оскільки саме податковий орган повинен виявити порушення заборони ведення грального бізнесу і зафіксувати його у відповідних актах перевірки.

По-друге, при зверненні з позовом до суду не врахував вимоги Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» щодо меж застосування конфіскаційних санкцій згідно ст.3 цього Закону, внаслідок чого вимога щодо конфіскації грального обладнання є неправомірною.

По-третє, доводи позивача не є достатніми доказами факту організації та проведення відповідачем азартних ігор, в тому числі, факту внесення гравцями ставок, які дають змогу отримати виграш (приз).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2014 у даній справі скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2011 та прийнято нове рішення, яким також відмовлено в позові .

Приймаючи аналогічне рішення по суті, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що документи, які надані позивачем на підтвердження факту порушення з боку відповідача Законів України «Про заборону грального бізнесу в Україні», «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», положень «Ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор», не є належними доказами, що доводять факт порушення.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що постанову було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрована Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 23.01.2008. Позивач перебуває на податковому обліку у ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

На підтвердження організації проведення азартних ігор з використанням мережі Інтернет в інтерактивному клубі «Вегас Клуб», що розташований за адресою: вул. Калинова, 87, м. Дніпропетровськ та належить відповідачу податковим органом надано документи, оформлені співробітниками ДСБЕЗ ГУ МВС України в ході відпрацювання оперативних дій, - протокол огляду від 06.04.2010 та пояснення опитаних осіб.

Згідно протоколу огляду від 06.04.2010 в приміщенні за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Калинова,87 знаходилось 10 ігрових місць, в лівому куті від входу знаходиться каса. На момент огляду на комп'ютерних моніторах були включені Columbass, Supefotomatic.

Згідно квитанцій про прийняття грошових коштів надавалась послуга доступу саме до мережі Інтернет та з них не вбачається внесення ставки та/або отримання особами виграшу.

Фактів внесення гравцями ставки та/або отримання виграшу позивачем не підтверджено, судом в ході розгляду справи не встановлено.

Так, згідно ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» в Україні заборонено гральний бізнес та участь в азартних іграх.

При цьому згідно з визначеннями, наведеними у ст. 1 цього Закону, під гральним бізнесом розуміється діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку; азартною грою є будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.

Організатори азартних ігор відповідно до п. 3 ст. 1 вказаного Закону визначені як фізичні та юридичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку.

Відповідно до ст. 3 названого Закону до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Таким чином, санкції за порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» можуть бути застосовані до суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність з метою створення умов для здійснення будь - якої гри, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості та видачі цих виграшів (призів) учасникам азартних ігор. Крім того, суб'єкти підприємницької діяльності мають здійснювати діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку.

Отже враховуючи вищезазначене та встановлені судами обставини у справі, Суд погоджується з їх висновком про недоведеність факту здійснення відповідачем діяльності з проведення азартних ігор, оскільки всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючим органом не було надано жодних доказів щодо проведення азартних ігор.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, не спростованим доводами касаційної скарги, про наявність підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2014 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

.........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду