Справа № 686/27954/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/27954/18

Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

21 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Хмельницькій області Крушельницького Богдана Анатолійовича на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2019 року (рішення ухвалено у м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Хмельницькій області Крушельницького Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови серії НК №288113 від 12.11.2018 р., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2019 року позов задоволено частково. Скасовано постанову серії НК №288113 від 12.11.2018р., якою ОСОБА_3 було визнано у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.140 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Інспектор роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Хмельницькій області Крушельницький Богдан Анатолійович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначає, що у зв'язку з відсутністю відповідних дорожних знаків, не було дотримано вимог ДСТУ 3090-95, та порушено вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП обґрунтовано.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до змісту постанови серії НК №288113 від 12.11.2018р., ОСОБА_4 12 листопада 2018 року о 13 год. 25 хв., будучи посадовою особою відповідальною за проведення робіт порушив норми ДСТУ 3090-95 щодо обладнання на вулиці місць проведення робіт, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, чим порушив п.1.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, склад якого передбачений ч.3 ст.140 КУпАП.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не є посадовою особою або суб'єктом господарювання в розумінні ч.3 ст.140 КУпАП, а є лише представником ФОП ОСОБА_5 та всі дії вчиняв саме від імені та в інтересах довірителя, з яким у трудових відносинах не перебуває.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким частково задоволено адміністративний позов, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Частиною 1 ст.140 КУпАП встановлено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч.2 ст.33 КУпАП).

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, в тому числі відповідальність за які передбачена ч.3 ст.140 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Наведеним вимогам оскаржена постанова не відповідає, оскільки містить виключно загальні фрази і не конкретизує об'єктивну сторону вчиненого правопорушення.

В матеріалах справи наявні акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 12.11.2018р., фотографії з місця проведення робіт, схеми обстеження та довіреність, виданої ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3, якого було уповноважено останнього на вчинення дій з будь-яких питань, пов'язаних із забезпеченням здійснення його підприємницької діяльності.

Однак матеріали справи не містять жодного доказу про те, що усунення порушень експлуатації дороги належить до компетенції позивача і що останній мав можливість усунути ці порушення.

Також матеріали справи не містять доказів того, яким чином інспекторами проводилося обстеження дороги.

Крім того, матеріали справи свідчать, що позивача притягнуто до відповідальності як посадову особу.

За змістом ст.14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що у справах про притягнення до відповідальності посадових осіб постанова, окрім об'єктивної сторони правопорушення з покликанням на правила, норми чи стандарти, які порушені, має містити відомості про те, яку посаду обіймає посадова особу і які службові обов'язки на неї покладено.

Натомість спірна постанова не містить таких відомостей. Матеріали справи про адміністративне правопорушення також не містять жодних доказів, жодних посадових інструкцій, які б визначали його службові обов'язки.

За наведених вище обставин колегія суддів не може вважати спірну постанову законною, а тому погоджується з висновками суду першої інстанції про її протиправність та скасування.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Підпис у постанові по справі про адміністративні правопорушення свідчить виключно про те, що позивач отримав копію спірної постанови. Жодних його пояснень по суті правопорушення ця постанова не містить.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що постанова серії НК №288113 від 12.11.2018р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680грн., є протиправною й такою, що підлягає скасуванню.

Суд враховує положення ч.3 ст.272 КАС України, відповідно до якої зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Хмельницькій області Крушельницького Богдана Анатолійовича залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 березня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.