Справа № 804/3666/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2018 року Справа № 804/3666/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстафінг» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, -
21.05.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстафінг», в якій позивач просив:
- підтвердити обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Укрстафінг».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі наказу ДФС України від 02.04.2018 року № 186 «Про проведення перевірки ТОВ «Укрстафінг», у звязку із проведенням службового розслідування стосовно головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту платників території обслуговування ДПІ у Соборному районі м. Дніпра управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5, яким проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Укрстафінг» (наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 19.03.2018 року № 71 «Про проведення службового розслідування»), відповідно до вимог п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та наказу ГУ ДФС у Дніпропетровської області від 06.04.2018 року № 2058-п, позивачем розпочато документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Укрстафінг».
Листом від 12.04.2018 року № 12-УС головним бухгалтером ТОВ «Укрстафінг» ОСОБА_6 повідомлено ГУ ДФС у Дніпропетровській області про відмову у допуску до перевірки посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області, у звязку з чим Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до суду в загальному порядку з позовними вимогами про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судовому засіданні на 03.07.2018 року о 16:00 год..
У звязку з перебуванням судді Горбалінського В.В. у відрядженні, розгляд справи № 804/3666/18 було перенесено на 26.07.2018 року о 16:00 год..
03.07.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 року по справі № 804/2701/18, наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрстафінг» № 2058-п від 06.04.2018 року було визнано протиправним та скасовано, а наказ Державної фіскальної служби № 186 «Про проведення перевірки ТОВ «Укрстафінг» від 02.04.2018 року оскаржується в Дніпропетровському окружному адміністративного суду, справа № 804/4014/18.
В судовому засіданні 26.07.2018 року суд зупинив провадження у справі № 804/3666/18 до набрання законної сили рішенням у справі № 804/4014/18.
У відповідь на службову записку від 14.11.2018 року, начальником відділу з організаційного забезпечення суду було надано довідку та копію рішення суду по справі № 804/4014/18 від 11.09.2018 року, яке набрало законної сили 23.10.2018 року, на підставі чого судом було призначено судове засідання на 04.12.2018 року о 08:50 год..
Ухвалою від 04.12.2018 року провадження у справі № 804/3666/18 було поновлено.
В судове засідання зявились представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, і просила позов задовольнити повністю.
Представник відповідача проти позову заперечував, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Також, зазначив, що наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрстафінг» № 2058-п від 06.04.2018 року, і наказ Державної фіскальної служби № 186 «Про проведення перевірки ТОВ «Укрстафінг» від 02.04.2018 року визнані протиправними та скасовані, а рішення судів набрали законної сили, а тому підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрстафінг» і, відповідно, підстави для наступного застосування адміністративного арешту за не допуск до перевірки. у контролюючого органу відсутні.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
На підставі наказу булі виписані направлення на перевірку від 10.04.2018 року № 2106 та № 2107.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, 12.04.2018 року вручено копію наказу від 06.04.2018 року № 2058-п на проведення перевірки та предявлено направлення від 10.04.2018 року № 2106 та № 2107 головному бухгалтеру ТОВ «Укрстафінг» ОСОБА_6.
Листом від 12.04.2018 року № 12-УС головним бухгалтером ТОВ «Укрстафінг» ОСОБА_6 повідомлено ГУ ДФС у Дніпропетровській області про відмову у допуску до перевірки посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області, вказавши, що на думку позивача, наказ № 2058-п від 06.04.2018 року виданий неправомірно та без урахування норм чинного законодавства.
Враховуючи обставини, зафіксовані в акті про не допуск до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України 12.04.2018 року прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.
13.04.2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулось до суду із заявою про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, яку ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 року було повернуто заявнику.
На підставі вищевикладеного, ГУ ДФС у Дніпропетровській області відповідно до ч. 5 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України звернулось до суду в загальному порядку із позовними вимогами про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Украстафінг».
Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з такого.
Підпунктом 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Статтею 75.1 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно із підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
Відповідно до пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Згідно із підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 92 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом (пункт 94.1 статті 94 Податкового кодексу України).
З аналізу вищенаведеного слідує, що платник податків може відмовити посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення фактичної перевірки у разі відсутності законних підстав для її проведення. При цьому, відповідач вважав, що наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області на проведення документальної позапланової виїзної перевірки від № 2058-п від 06.04.2018 року, який було винесено на підставі наказу ДФС України від 02.04.2018 року № 186 «Про проведення перевірки ТОВ «Укрстафінг» є протиправним, тому саме ця обставина є підставою для відмови у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки. Відтак, для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ «Укрстафінг» суд враховує законність наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 2058-п від 06.04.2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрстафінг» та наказу ДФС України від 02.04.2018 року № 186 «Про проведення перевірки ТОВ «Укрстафінг».
Судом встановлено, що не погодившись із прийнятими наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 2058-п від 06.04.2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрстафінг» та наказом ДФС України від 02.04.2018 року № 186 «Про проведення перевірки ТОВ «Укрстафінг», відповідач оскаржив їх в судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 року у справі № 804/2701/18, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстафінг» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки «Украстафінг» ()» № 2058-п від 06.04.2018 року задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки «Украстафінг» ()» № 2058-п від 06.04.2018 року.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 07.09.2018 року.

При цьому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 року у справі № 804/4014/18 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ ДФС України № 186 від 02.04.2018 року.

Дане рішення суду набрало законної сили 23.10.2018 року.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно із частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 2058-п від 06.04.2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрстафінг» був предметом спору в адміністративній справі № 804/2701/18, а наказ ДФС України від 02.04.2018 року № 186 «Про проведення перевірки ТОВ «Укрстафінг» був предметом спору в адміністративній справі № 804/4014/18, і судом надано правову оцінку вказаним наказам та скасовано їх, а рішення судів набрали законної сили, тому ці обставини не доказуються під час розгляду даної справи.

Враховуючи те, що обов'язковою умовою для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є наявність законних підстав для проведення перевірки, а накази на її проведення визнані судом протиправними та скасовані, тому відпали підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрстафінг», а відтак, і відповідно, для допуску посадових осіб позивача до проведення такої перевірки.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Укрстафінг», у зв'язку з чим у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Так, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову повністю, судові витрати сплачені позивачем не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (, вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49005) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстафінг» (, пр-т. Гагаріна, 77, кв. (офіс) 406/1, м. Дніпро, 49005) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Укрстафінг» - відмовити.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складений 17 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1