Справа № 140/591/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 березня 2019 року

Луцьк

Справа № 140/591/19

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ковальчук В.Д., вивчивши позовну заяву Державного підприємства “Нововолинський ремонтно-механічний завод” до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Нововолинський ремонтно-механічний завод” звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зобов'язання зняти арешт та заборону відчуження майна, яке належить на праві власності позивачу, накладеного у зведеному виконавчому провадженні АСВП №28223724, змінити сторону виконавчого провадження АСВП №28223724 Державне підприємство “Нововолинський ремонтно-механічний завод” (адреса: 45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Шахтарська, 53, ) на правонаступника Державне підприємство “Національна вугільна компанія” (адреса: 01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 4, ).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року позовну заяву було залишено без руху. Відповідно до вимог статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) в ухвалі було зазначено недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення (десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху). Зокрема, позивачу з урахуванням роз'яснень щодо оформлення позовної заяви, зазначених у цій ухвалі, необхідно було вказати належного відповідача у справі; привести позовні вимоги у відповідність до норм частини першої статті 5, частини першої статті 287 КАС України з їх відповідним обґрунтуванням; надати докази, що підтверджують статус позивача як учасника виконавчого провадження (постанову про відкриття виконавчого провадження), а також інші докази, що підтверджують накладення арешту в межах конкретного виконавчого провадження (постанову про накладення арешту), докази про звернення до органу державної виконавчої служби щодо закінчення виконавчого провадження та ін., а також подання до суду оригіналу платіжного документу (квитанції, платіжного доручення тощо) про доплату судового збору в сумі 159,00 грн. Крім того, позивачу необхідно було вказати, коли він дізнався про порушення своїх прав та інтересів рішенням, діями чи бездіяльністю відповідача. У разі пропущення строку звернення до суду з даним позовом, що визначений пунктом 2 частини другої статті 287 КАС України, до позовної заяви позивач зобов'язаний був додати заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску, як це передбачено частиною шостою статті 161 КАС України.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивач подав нову її редакцію з вимогою до Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов’язання вчинити дії, а саме: зняти арешт та заборону відчуження майна, яке належить на праві власності Державному підприємству “Нововолинський ремонтно-механічний завод”, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 8183 від 13.05.2009 року, постановою №12647 від 27.09.2004 року Нововолинською виконавчою службою, постановою ВП №28223724 від 30.11.2017 року ВПВР управління ДВС ГТУ у Волинській області.

Відповідно до частини третьої статті 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Як передбачено пунктом 3 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432, органами державної виконавчої служби є: управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень. З наведеного слідує, що належними відповідачами є управління державної виконавчої служби.

В ухвалі суду від 11 березня 2019 року про залишення позовної заяви без руху суд зобов’язував позивача визначити належного відповідача у справі відповідно до вимог статті 287 КАС України. В порушення вищезазначеного позивач в новій редакції позовної заяви відповідачем вказує Головне територіальне управління юстиції у Волинській області, однак відповідно до вимог ч.3 ст.287 КАС України належним відповідачем за даним позовом є Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Крім того, позивач в новій редакції позовної заяви вказав, що позов подав у строк, встановлений статтею 287 КАС України. Зазначає, що 23 січня 2019 року та 30 січня 2019 року повторно звертався до відповідача із заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником та про надання згоди на складання та підписання передавального акта від Державного підприємства “Нововолинський ремонтно-механічний завод” до Державного підприємства “Національна вугільна компанія”, в якому просив вказати та передати в тому числі і об’єкти рухомого та нерухомого майна, на які накладено арешт. Посилається на те, що на вказані заяви відповідач надав листом від 21.02.2019 року відповідь про відсутність підстав для зміни сторони виконавчого провадження та відсутність повноважень у державного виконавця для надання згоди на підписання передавального акта. Разом з тим, з урахуванням нової редакції позовної заяви позивач просить визнати бездіяльність відповідача - Головного територіального управління юстиції у Волинській області протиправною та зобов’язання вчинити дії, а саме: зняти арешт та заборону відчуження майна, яке належить на праві власності позивачу, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 8183 від 13.05.2009 року, постановою №12647 від 27.09.2004 року Нововолинською виконавчою службою, постановою ВП №28223724 від 30.11.2017 року ВПВР управління ДВС ГТУ у Волинській області. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач не надає суду доказів звернення до відповідача саме із вимогою про зняття арешту та заборони відчуження на майно, а також відповіді відповідача на таку заяву, що унеможливлює перевірку судом дотримання позивачем строку звернення до суду. Також позивач у новій редакції позову не зазначає, коли дізнався про накладення арешту на майно постановами від 13.05.2009 року, №12647 від 27.09.2004 року, ВП №28223724 від 30.11.2017 року.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 КАС позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З врахуванням вищенаведеного позивачем також не виконано вимогу ухвали суду від 11 березня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивач не вказав у новій редакції позовної заяви коли він дізнався про порушення своїх прав та інтересів бездіяльністю відповідача.

Визначаючи характер спірних правовідносин за матеріалами позовної заяви, встановлено, що Державне підприємство “Нововолинський ремонтно-механічний завод” є боржником у зведеному виконавчому провадженні АСВП №28223724, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Ця обставина підтверджується копією облікової картки на зведене виконавче провадження, до якого входять 20 виконавчих провадження.

Щодо позовної вимоги позивача про зняття арешту та заборони відчуження майна, яке належить йому на праві власності, то суд зазначає, що пунктом 4 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року “Про судову практику в справах про зняття арешту з майна” передбачено, що у разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна згідно зі статтею 15 ЦПК, статтями 1, 12 Господарського процесуального кодексу України підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, оскільки вищенаведені недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року про залишення позовної заяви без руху, у встановлений суддею строк позивачем не усунуті, тому позовну заяву слід повернути позивачеві.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Отже, позивачу необхідно роз’яснити його право звернутися до суду із письмовим клопотанням про повернення судового збору у зв’язку із поверненням позовної заяви.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства “Нововолинський ремонтно-механічний завод” до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зобов'язання вчинити дії повернути позивачеві.

Роз’яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п’ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.Д. Ковальчук