Справа № 160/7539/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 березня 2019 року

Київ

справа №160/7539/18

провадження №К/9901/6829/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу Секретаріату Кабінету Міністрів України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року у справі за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

З ухвалених у цій справі судових рішень убачається, що позивач, звернувшись до суду з позовом, просив:

визнати протиправною бездіяльність Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо ненадання в п'ятиденний термін, що передбачений частиною першою статті 28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» запитуваної інформації на запит Первинної професійної спілки Правозахисники країни від 17 квітня 2018 року № 191;

зобов'язати Секретаріат Кабінету Міністрів України надати інформацію на запит Первинної професійної спілки Правозахисники країни від 17 квітня 2018 року № 191.

В обґрунтовання позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Кабінету Міністрів України із запитом від 17 квітня 2018 року № 191, в якому просив надати інформацію чи передбачається у другій половині 2018 року прийняття Кабінетом Міністрів України рішень, щодо підвищення розміру складових грошового забезпечення поліцейських. Запит Кабінет Міністрів України отримав 23 квітня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, інформація на вказаний запит від Кабінету Міністрів України та/або Секретаріату Кабінету Міністрів України не була отримана, а отримана від Міністерства внутрішніх справ, листом, який, згідно поштового штемпелю на конверті на адресу позивача направлений 12 травня 2018 року. З огляду на вказане вважав, що ненадання відповідачем інформації на запит Профспілки, в пятиденний термін, перешкоджає її діяльності та реалізації прав, передбачених статтею 28 Закону України Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо ненадання в пятиденний термін, що передбачений частиною першою статті 28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» запитуваної інформації на запит Первинної професійної спілки Правозахисники країни від 17 квітня 2018 року № 191.

В решті позову - відмовлено.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу.

11 березня 2019 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Секретаріату Кабінету Міністрів України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 160/7539/18 за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич