Справа № 826/7354/17
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2019 року

Київ

справа №826/7354/17

адміністративне провадження №К/9901/51792/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві
на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017 (суддя Кузьменко В.А.)
та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 (колегія у складі суддів: Василенко Я.М., Кузьменко В.В., Шурко О.І.)
у справі № 826/7354/17
за позовомПриватного акціонерного товариства «БІ Енд Ейч»
доДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління державної казначейської служби в м. Києві
провизнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «БІ ЕНД ЕЙЧ» звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка полягає у не підготовці та у не поданні для виконання ГУ ДКСУ висновку про повернення ПАТ «БІ ЕНД ЕЙЧ» суми надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 23560931,00 грн. з Державного бюджету України за заявою від 27 березня 2017 року вих. 27/03/1; стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ на користь позивача суми надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 23560931,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю відмови контролюючого органу в поверненні надміру сплачених грошових зобов'язань позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві у не підготовці та у не поданні до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві висновку про повернення з Державного бюджету України приватному акціонерному товариству «Бі Енд Ейч» суми надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23560931, 00 грн. за заявою від 27.03.2017. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві висновок про повернення Приватному акціонерному товариству «Бі Енд Ейч» суми надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 23560931,00 грн. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невчинення дій спрямованих на повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість є протиправною, оскільки повернення сплачених податків і зборів здійснюється шляхом подання податковим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що судові рішення були ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а обставини, що мають значення для вирішення справи, судами з'ясовані неповно.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. Крім того, позивач повідомив суду, що рішення суду фактично виконано, та суму надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість перераховано позивачу.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ПАТ «Бі Енд Ейч» 27.03.2017 звернулось до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві із заявою про повернення надміру сплаченого грошового зобов'язання від 17.03.2017 № 17/03, у якій просило повернути суму надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 23560931,00 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок товариства у банку.

Вказана заява мотивована наявністю у ПАТ «Бі Енд Ейч» надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у зв'язку зі скасуванням за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва від 30.06.2011 № /0.

За результатами розгляду заяви позивача Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві у листі від 12.04.2017 № 9456/10/26-59-12-01-22 повідомила, що відповідно до п. 43.4 ст. 43 розділу 2 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) у випадку повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, у зв'язку із чим було запропоновано надати нову заяву із зазначенням відповідного напряму перерахування коштів.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що за даними інтегрованої карки з податку на додану вартість ПАТ «Бі Енд Ейч» за товариством обліковується переплата, тобто надмірна сплата, з податку на додану вартість у розмірі 23560931,00 грн., яка, в свою чергу, утворилася внаслідок скасування за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва від 30.06.2011 № /0, яким ПАТ «Бі Енд Ейч» визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23560931,00 грн.

В ході первісного судового розгляду справи про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва від 30.06.2011 № /0, № /0, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012, було прийнято рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Бі Енд Ейч».

У зв'язку із набранням постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012 законної сили, позивач згідно з платіжними дорученнями від 20.04.2012 №№ 20303, 20304 сплатив суми податкових зобов'язань визначені податковими повідомленнями-рішеннями Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва від 30.06.2011 № /0, № /0, у тому числі з податку на додану вартість у розмірі 23560931,00 грн.

За результатами перегляду постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012 за нововиявленими обставинами ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.02.2016, заяву ПАТ «Бі Енд Ейч» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012 у справі за адміністративним позовом ПАТ «Бі Енд Ейч» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва, за участю прокуратури Шевченківського району міста Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено: постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012 скасовано; апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва залишено без задоволення; постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.06.2011 залишено без змін.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва від 30.06.2011 № /0 про визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23560931,00 грн. скасоване у судовому порядку.

З огляду на вимоги підпункту 60.1.4 пункту 60.1, пункту 60.5 статті 60 Податкового кодексу України, правильним є висновок судів, що у позивача відсутній обов'язок зі сплати суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23560931,00 грн., визначеної податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва від 30.06.2011 №/0, а тому така сума є сплаченою надміру.

Статтею 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Оскільки за позивачем обліковувалась надмірна сплата з податку на додану вартість, наявність якої та право повернення також підтверджена позивачем, для повернення якої позивач подав письмову заяву, вказавши напрям перерахування цих коштів, а податковий орган не підготував висновок про їх повернення та не подав такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відтак суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що у спірних правовідносинах податковий орган, не підготувавши висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та не подавши його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в даному випадку до ГУ ДКСУ, не виконав покладені на нього ст. 43 Податкового кодексу України обов'язки, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, відповідно вчинив протиправну бездіяльність.

Водночас, суди, правильно застосувавши вимоги пункту 43.4-1 статті 43 пункту та 200-1.5 статті 200-1 Податкового кодексу України, цілком обґрунтовано прийняли до уваги те, що сплата позивачем 20.04.2012 суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23560931,00 грн. була здійснена не у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 Податкового кодексу України, оскільки мала місце до запровадження електронного адміністрування податку на додану вартість.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду