Справа № 495/6989/18
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/6989/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 лютого 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретары - Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрія Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрія Андрійовича, в якому просить поновити строк для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, яка складена Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрієм Андрійовичем № 371 від 20.07.2018 року, та закрити провадження по цій справі, а також стягнути на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача - ОСОБА_1 - адвокат Царенко Олександр Олександрович зазначив, що постановою у справі про адміністративне правопорушення № 371 від 20.07.2018 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень. З вказаним адміністративним стягненням він не згоден, вважає, що дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрія Андрійовича є протиправними, а вказану постанову такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Він, як власником жилого будинку, не був присутній при проведенні такої перевірки, оскільки перевірка фактично проведена не була, про що також свідчить той факт, що усі відомості (персональні дані, дані щодо підстави набуття права власності та інше) викладені в акті, а також зміст нібито встановлених порушень оформлені комп`ютерним набором тексту та усі зазначені документи розпечатані на принтері. Він не розписувався в акті перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення, його було попереджено про час та місце розгляду адміністративного правопорушення з порушенням встаноленого строку, у зв`язку із чим він фактично був позбавлений можливость надати пояснення з приводу такого порушення, чого зроблено не було. З наведених підстав вважає, що постанова Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрія Андрійовича від 20.07.2018 року за № 371 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП винесена з порушенням вимог діючого законодавства України та порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Царенко Олександр Олександрович у судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутності та за відсутності позивача.

Представник відповідача - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській областів судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, надіслав до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідач - Головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрій Андрійович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв на адресу суду не надавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно направлення для проведення (позапланового) заходу від 02.02.2018 року за № 90, головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Кондратюк Андрій Андрійович, головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Каширін Дмитро Юрійович, головний інспектор будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Кшановський Павло Анатолійович були направлені для здійснення (позапланової) перевірки на будівництво на АДРЕСА_1, щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 08.09.2017 року № 976 та перевірки виконання вимог припису виданого гр. ОСОБА_1 від 09.06.2017 року.

Згідно вимог припису від 09.06.2017 року виданого головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Кондратюк Андрієм Андрійовичем, та головним інспектором будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Кшановським Павлом Анатолійовичем, було заборонено з 09.06.2017 року виконання будівельних робіт із реконструкції літньої кухні шляхом знесенням та будівництвом фундаменту зі залізним каркасом за адресою: АДРЕСА_1. Також зазначеним приписом було встановлено строк на протязі якого необхідно було усунути порушення містобудівного законодавства до 09.07.2017 року.

09.07.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Савко Євгенієм Вікторовичем, та головним інспектором будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Кшановським Павлом Анатолійовичем було складено акт перевірки за № 90, згідно якого було встановлено, що позивач ОСОБА_1 вимоги припису від 09.06.2017 року не виконав, а саме будівельні роботи виконані та не зупинялись відповідно до вимог припису.

09.07.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Савко Євгенієм Вікторовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 188 КУпАП.

09.07.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Савко Євгенієм Вікторовичем, та головним інспектором будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Кшановським Павлом Анатолійовичем було знову виписано припис ОСОБА_1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства до 09.08.2018 року.

Також суд встановив, що акт, припис та протокол про адміністративне правопорушення від 09.07.2018 року складений у відношенні ОСОБА_1 , були отримані позивачем 19.07.2018 року, що також не заперечувалося відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Про прийняття оскаржуваної постанови від 20.07.2018 року за № 371 позивачеві стало відомо після отримання її за допомогою засобів поштового зв`язку лише 27.07.2018 року, що підтверджується матеріалами справи, та не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву. До суду з даним позовом позивач звернувся 03.08.2018 року.

Суд вважає поважними причини пропущення строку на оскарження постанови позивачем ОСОБА_1 з урахуванням того, що він не був присутній під час її винесення та звернувся до суду в межах десятиденного строку для подання скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями Постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Пунктом 7 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затвердженого постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року передбачено позапланову перевірку об`єктів містобудування, зокрема при виявленні факту самочинного будівництва об`єкта.

Відповідно до п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 - державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до п. 11 п. 7 цього Порядку, під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до п. 18 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затвердженого постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року, керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акту. Один примірник акту перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Відповідно до п. 19 Порядку, припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Пунктом 21 Порядку передбачено, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акту.

В складеному акті, приписі та протоколі від 09.07.2018 року зазначено, що позивач ОСОБА_1 відмовився від їх отримання та підпису.

Відповідачем не надано жодних доказів присутності позивача при складенні акту, припису та протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вони не містять жодного прізвища свідків, які б підтвердили такі обставини.

Акт, припис та протокол про адміністративне правопорушення від 09.07.2018 року у відношенні ОСОБА_1 не містять пояснень позивача щодо даних обставин. Відповідачем цей факт також не спростовано.

20.07.2018 року за наслідком розгляду складених матеріалів, а саме акту перевірки, протоколу, та припису від 09.07.2018 року у відношенні ОСОБА_1 , за його відсутності, головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Кондратюком Андрієм Андрійовичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 371 від 20.07.2018 року, відповідно змісту якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень.

При цьому не було враховано щодо факту відсутності ОСОБА_1 або його пояснень, не досліджувались жодні докази з його сторони, даних про отримання ним виклику за три дні до розгляду матеріалів справи матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 12 Порядку посадові особи Інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством, зокрема, дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами, ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством, за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244, відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно із ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

З вищевикладеного аналізу нормативно-правових актів вбачається, що результати проведення перевірки мають бути доведеними до відома суб`єкта містобудування, про дату, час і місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суб`єкт містобудування має бути належним чином повідомлений, прийняте рішення має бути доведеним до відома суб`єкта містобудування з роз`ясненням строків та порядку його оскарження.

З аналізу зазначених вище норм законодавства та обставин справи можна зробити висновок, що державний архітектурно-будівельний контроль повинен здійснюватися - в присутності суб`єкта містобудування, який повинен ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, протоколом, має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення, заперечень, тощо.

Однак, всупереч вимогам закону, право позивача бути присутнім під час проведення перевірки та на час розгляду складених документів Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області забезпечено не було, чим грубо порушено вимоги вищезазначеного законодавства, а відомості у вказаних документах про ніби - то те, що ОСОБА_1 відмовився від підписання акту, протоколу та припису не відповідають дійсності.

З приводу ствердження факту вручення повідомлення позивачеві, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 05 березня 2009 року, за № 270, реєстроване поштове відправлення - це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачою розрахункового документу, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «М», які приймаються для пересилаються без оцінки відправником вартості його вкладання.

Згідно п.91 цих Правил підлягають доставці додому: рекомендовані поштові картки, листи, секограми, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів.

Виходячи із вище наведеного, особа вважається належним чином повідомленою у тому разі, коли йому не лише направлено на адресу повідомлення, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Отже, відповідач не надав суду доказів вручення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, відомостей про вручення виклику за три дні до розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Також суд звертає увагу відповідача на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення від 09.07.2018 року складений не уповноваженою на те особою, а саме - головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Савко Євгеном Вікторовичем, який не зазначений у направленні для проведення (позапланового) заходу за № 90 від 02.02.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, суд наголошує на тому, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та його посадовими особами не було дотримано вимог чинного законодавства, що призвело до порушення передбачених чинним законодавством України прав та інтересів позивача.

Виходячи з принципів діяльності державних органів та органів, уповноважених на виконання державних функцій, в тому числі й органів архітектурно-будівельного контролю, останні в ході власної діяльності мають обґрунтовувати власні рішення та дії з достатньою чіткістю.

Згідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України "Про ратифікацію Конвенції" від 17.07.1997 року Конвенція про захист прав людини та основних свобод та протокол до неї, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Судом враховується, що Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого додаткового до Конвенції протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року).

Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 14.06.2007 р. по справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» в якому Високий Суд наголошував, що «в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання».

Важливою для України з точки зору конкретизації положень щодо презумпції невинуватості є правозастосовна практика ЄСПЛ, яка в нашій державі є джерелом права та має вищу, порівняно з національним законодавством, юридичну силу.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Принцип презумпції невинуватості є обов`язковим для будь яких суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

А тому можна зробити висновок, що суб`єктом владних повноважень не дотримано було принципів правомірної адміністративної поведінки.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, КАС Україні та в контексті Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що перевірка фактично проведена не була, про що також свідчить той факт, що усі відомості (персональні дані, дані щодо підстави набуття права власності та інше) викладені в акті, а також зміст нібито встановлених порушень оформлені комп`ютерним набором тексту та усі зазначені документи розпечатані на принтері. Дані обставини свідчать про те, що місце складання вказаних документів також не відповідає дійсності, оскільки із встановлених обставин слідує, що головним спеціалістом в акті перевірки, приписі та протоколі про адміністративне правопорушення заздалегідь зазначені дані без фактичного проведення перевірки на об`єкті.

Щодо тверджень позивача про неприсутність його під час проведення перевірки, неповідомлення його про проведення перевірки, не надання йому на ознайомлення акту перевірки, відсутність позивача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає ці обставини також не спростованими відповідачем.

Також суд вважає доречними зауваження представника позивача зазначені у позові про той факт, що позивача було притягнуто да адміністративної відповідальності поза строком, передбаченим ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

В даному випадку останній день притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання припису від 09.06.2017 року мав розраховуватися відповідно до дати до якої необхідно було виконати відповідні вимоги припису, а саме з 09.07.2017 року.

Тобто на момент розгляду адміністративної справи за невиконання припису від 09.06.2018 р. сплив двомісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, так як самим приписом був встановлений строк для усунення виявлених порушень до конкретної дати, тобто з цього часу рахується двомісячний строк в який може бути притягнуто особу до відповідальності.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.288 КУпАП, постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В силу ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача у виді штрафу не відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, зокрема не містить докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою правопорушення, не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилається позивач, а також мотивів застосування максимального розміру покарання, а тому підлягає скасуванню за відсутності складу (події) адміністративного правопорушення, провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч.3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини пятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач вказує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 3000,00 грн. співмірний зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). На підтвердження цих обставин представник позивача надав до суду розрахунок витрат на правову допомогу з зазначення витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги, належним чином завірену копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 17 від 03.08.2018 року за договором про надання правової допомоги у сумі 3000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з Положенням про Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, затвердженого Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 року № 994, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області є територіальним органом структурним підрозділом Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Основними завданнями Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду на території Одеської області.

Відповідно до п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року № 294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з п.7 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року № 294, Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Відповідно до п.14 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року № 294, Держархбудінспекція є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства та фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Тобто, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не є самостійною юридичною особою, а тому не має власного ідентифікаційного коду суб`єкта господарської діяльності (код ЄДРПОУ) та власних відкритих рахунків в органах Казначейства, а всі рахунки відкриті в центральному органі Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України () на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень, щ обули документально підтверджені.

Керуючись ст. ст. 96, 245, 247, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 90, 120, 122, 139, 242-246, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрія Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення складеної Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрієм Андрійовичем № 371 від 20.07.2018 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення складеної Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Кондратюк Андрієм Андрійовичем № 371 від 20.07.2018 року, якою на ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1») судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Шевчук Ю.В.