Справа № 460/350/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
З ПИТАНЬ ВИТРЕБУВАННЯ ДОКАЗІВ
21 березня 2019 року м. Рівне №460/350/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; позивача не прибув; представника відповідача не прибув; розглядаючи у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення матеріальної та моральної шкоди,
Ухвалою судді від 25.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 21.03.2019.
Ухвалою суду від 25.02.2019 клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; доручено Володимирецькому районному суду Рівненської області забезпечити проведення підготовчого засідання, призначеного на 21.03.2019 о 14 год. 00 хв., в режимі відео конференції; зобовязано позивача прибути у Володимирецький районний суд Рівненської області для участі у підготовчому засіданні.
21 березня 2019 року до суду надійшло клопотання від позивача про проведення підготовчого засідання за його відсутності.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у підготовче засідання не прибув.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого засідання за відсутності учасників справи.
За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд зазначає, що 21.03.2019 до суду надійшло клопотання від позивача «додаткові докази розписка співвласника житла» від 14.03.2019, з дорученням сторінки «2», де вказано, що у разі відкладення з будь-яких причин призначеної справи до розгляду на 21.03.2019 витребувати від відповідача конфіденційну інформацію про осіб, де містяться персональні дані, а відтак обмежена в доступі, що ускладнює їх витребування особисто, про таке:
«рішення щодо взяття і перебування на квартирному обліку та видачу ордеру на вселення у житло (квартиру в смт Володимирець по вул. Сагайдачного у переобладнаному під житло гуртожитку ПМК-173) екс прокурору Володимирецького району Вадзіцкому Олександру Броніславовичу, його складу сімї на час надання житла, розміру отриманої житлової і загальної площі отриманого житла та місця проживання;
якщо ордер на вселення у квартиру в переобладнаному під житло гуртожитку ПМК-173 в смт Володимирець по вул. Сагайдачного екс прокурору Володимирецького району Вадзіцкому Олександру Броніславовичу не надавався, тоді витребувати інформацію на підставі чого він вселився і тривалий час до нині проживає у такому житловому приміщенні;
список осіб та членів їх сімей, які отримували ордери від відповідача на вселення в житлові приміщення починаючи з початку 2007 року по даний час із зазначенням даних реквізитів рішень відповідача (номер, дата, черговість) щодо постановки таких осіб на облік, як таких що потребують поліпшення житла та реквізитів рішень (номер, дата, черговість) щодо видачі ордерів із зазначенням адрес місцезнаходження виданого житла;
документальні дані щодо роботи (вжитих заходів, тощо) відповідача з приводу щорічного визначення кількості вивільнювальної жилої площі у селищі Володимирець для надання громадянам відповідно до п. 36 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР затверджених ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року за №470».
Зважаючи на зміст поданого позивачем до суду документа, суд дійшов висновку, що такий документ є клопотанням про витребування доказів.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів клопотання про витребування доказів, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
За приписами частин 1 та 2 статті 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.
Частиною 4 статті 79 КАС України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Відповідно до частини 1 статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що позивач подає докази на підтвердження позовних вимог разом з позовною заявою, або ж подає до суду клопотання про їх витребування із зазначенням причин неможливості подання таких доказів. При чому, таке клопотання про витребування доказів подається до суду разом з позовом, що чітко визначено частиною 1 статті 80 КАС України.
Суд зазначає, що розгляд клопотання учасника справи про витребування доказів передбачає перевірку наявності двох критеріїв: процесуального та матеріального.
Процесуальний критерій полягає у перевірці подання клопотання про витребування доказів у строк та в порядку, визначені нормами КАС України.
Матеріальний критерій перевірки клопотання про витребування доказів визначається за сукупністю обставин, визначених частиною 2 статті 80 КАС України.
Суд констатує, що клопотання про витребування доказів подано позивачем до суду (21.03.2019) з порушенням процесуального критерію, тобто не у строки, визначені нормами статей 79 та 80 КАС України. Позивачем жодним чином не обґрунтовано неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього.
Щодо матеріального критерію оцінки клопотання про витребування доказів суд зазначає наступне.
Так, відповідно до частини 2 статті 80 КАС України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Суд констатує, що клопотання позивача про витребування доказів не містить жодного зазначення обставин, які можуть підтвердити описані позивачем у клопотанні докази, або ж аргументів, які такі докази можуть спростувати.
Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 73 КАС України).
Відповідно до частини четвертої статті 73 КАС України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За правилами статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд зазначає, що предмет доказування в адміністративному судочинстві це система (сукупність) фактичних обставин, що підлягають доказуванню в адміністративній справі для її правильного вирішення; це сукупність фактів, що мають матеріально-правове значення, тобто юридичні факти, встановлення яких необхідне для винесення судом законного й обґрунтованого рішення в адміністративній справі. Це факти, з наявністю або відсутністю яких закон повязує можливість виникнення, зміни або припинення правових відносин між їх субєктами. Усі юридично значущі факти, що входять до предмета доказування в адміністративній справі, утворюють фактичний склад у справі, який формується, виходячи з підстав позову і заперечень відповідача, а також із застосовуваних норм матеріального права.
Із предметом доказування тісно повязане інше поняття, яке також є інструментом забезпечення оцінки всебічності, повноти, обєктивності дослідження обставин справи. Йдеться про такі межі останнього, які забезпечують повне й достовірне встановлення всіх обставин, що можуть мати значення у справі. Інакше кажучи, межі доказування це необхідна й достатня сукупність доказів.
Під предметом спору розуміється об'єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем. Предметом позову є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову фактично є позовні вимоги.
Суд зазначає, що предметом спору в межах даної адміністративної справи є визнання протиправним та скасування рішення Володимирецької селищної ради Рівненської області від 24.01.2019 №1557 «Про придбання приватизованого майна», яким вирішено придбання селищною радою житла з метою виконання судових рішень здійснювати шляхом проведення відкритого конкурсу, для цілей якого, зокрема, затверджено Порядок організації конкурсу та затверджено конкурсну документацію.
Правомірність чи протиправність такого рішення встановлюється судом шляхом перевірки оскаржуваного рішення на предмет відповідності вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зі змісту рішення Володимирецької селищної ради Рівненської області від 24.01.2019 №1557 «Про придбання приватизованого майна» вбачається, що останнє прийнято з метою, зокрема, належного виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 у справі №6-а-4/08 та інших судових рішень, повязаних із забезпеченням житлом ОСОБА_1
Тобто, питання щодо необхідності забезпечення позивача житлом вже вирішено судами, а оскаржуване рішення Володимирецької селищної ради Рівненської області від 24.01.2019 №1557 «Про придбання приватизованого майна» стосується виконання таких рішень. Тобто, описані позивачем у клопотанні докази не входять до предмета доказування в межах даної адміністративної справи.
Таким чином, клопотання позивача про витребування доказів не підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 9, 72, 77, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів залишити без задоволення.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Недашківська К.М.