Справа № 803/1542/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

19 березня 2019 року

справа №803/1542/16

адміністративне провадження №К/9901/35538/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2016 року у складі судді Ксензюка А.Я.

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року у складі суддів Довгої О.І., Затолочного В.С., Запотічного І.І.

у справі № 803/1542/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Трафік»

до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Трафік» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося в суд з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просило визнати неправомірним та скасувати наказ податкового органу від 05 жовтня 2016 року №1090 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, з мотивів безпідставності його прийняття, оскільки письмовий запит податкового органу складений та направлений позивачу з порушенням вимог чинного законодавства України, тому не мав обов'язкового характеру для останнього.

04 листопада 2016 року Волинський окружний адміністративний суд постановою, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року, адміністративний позов задовольнив, визнав протиправним та скасував наказ податкового органу від 5 жовтня 2016 року №1090 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з мотивами якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності у податкового органу підстав для прийняття оскаржуваного наказу, відсутності інформації у відповідача, яка б свідчила про виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію, не надання жодного письмового доказу, який би свідчив про невідповідність задекларованих даних.

У квітні 2017 року відповідачем подано касаційну скаргу, в якій податковий орган, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводами касаційної скарги відповідач доводить не виконання Товариством обов'язку надати інформацію на письмовий запит податкового органу та вказує відсутність у чинному законодавстві конкретної форми запиту та ступеня деталізації обставин, які зумовили направлення такого запиту, а також посилається на практику Вищого адміністративного суду України в подібних правовідносинах.

Відзив на касаційну скаргу від Товариства до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає перегляду судових рішень та розгляду справи по суті.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення судів попередніх інстанцій відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що податковим органом 12 серпня 2016 року направлено Товариству запит «Про надання пояснень та їх документального підтвердження» №11275/10/03-18-12-01, в якому з покликанням на підпункти 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункт 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пункт 1 абзацу третього пункту 73.3 статті 73, підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, пункт 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 запропоновано надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) здійснення корегування кінцевому споживачу та реалізацію товарно-матеріальних цінностей без їх придбання. При цьому, запропоновано обов'язково надати засвідчені підписом посадової особи Товариства та скріплені печаткою (за наявності) копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) з Приватним підприємством «Марсель 8», Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛК Трейдінг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Дах-Профіль», Товариством з обмеженою відповідальністю «Дарол» у періоді з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2016 року.

Товариство письмово повідомило податковий орган про невідповідність запиту №11275/10/03-18-12-01 від 12 серпня 2016 року вимогам Податкового кодексу України, оскільки в ньому не вказано, які саме конкретні дані перевірок інших платників податків або інша податкова інформація вказує на факти, що свідчать про порушення ним податкового, валютного та іншого законодавства.

05 жовтня 2016 року начальником податкового органу видано наказ за №1090 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» ТзОВ «Авто Трафік» щодо показників задекларованих в податковій звітності з податку на додану вартість за період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2016 року.

Отримання податкової інформації контролюючими органами служби регламентується статтею 73 Податкового кодексу України, Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 (далі - Порядок №1245).

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків (частина третя пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України).

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства або недостовірність задекларованих показників. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об'єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Судами установлено, що запит податкового органу не містить зазначення будь-якої податкової інформації, що свідчила б про можливі порушення з боку позивача вимог валютного, податкового та іншого не врегульованого Податковим кодексом України законодавства. Конкретної інформації, яка підтверджує недостовірність даних в податкових деклараціях, контролюючий орган не зазначив, обмежившись лише загальними посиланнями на норми права, що суперечить наведеним вище положенням.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з підпунктом 78.1.4. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, обов'язковою передумовою здійснення документальної перевірки позивача є направлення письмового запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Відповідно до підпункту 16.1.5, підпункту 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством, подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника органу державної податкової служби та за наявності підстав для її проведення.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав у податкового органу на призначення перевірки позивача, оскільки досліджений при розгляді справи в судах попередніх інстанцій запит податкового органу не відповідає вимогам, встановленим вищенаведеними нормами Податкового кодексу України. В чому полягає недостовірність даних задекларованих позивачем, на підставі якої інформації податковий орган здійснив такі висновки відповідачем не зазначено, жодного доказу в підтвердження своїх доводів судам попередніх інстанцій не надано.

У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит (частина п'ята пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України).

Відтак, враховуючи необґрунтованість запиту податкового органу, як такого що складений з порушенням вимог податкового законодавства, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про звільнення платника податку від обов'язку надавати відповідь на такий запит та, як наслідок, відсутність підстав для прийняття наказу про проведення перевірки Товариства.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно направлення запиту та прийняття наказу, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого, касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року у справі № 803/1542/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер