Справа № 0540/7382/18-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року справа №0540/7382/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі № 0540/7382/18-а (головуючий 1 інстанції Стойка В.В., повний текст рішення складено у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов'янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року ОСОБА_2 (далі-позивач, ОСОБА_2) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області (далі-відповідач, орган соціального захисту) в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2, яка має статус внутрішньо переміщеної особи починаючи з 24.05.2018 року;

- зобов'язати відповідача призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу ОСОБА_2 починаючи з 24.05.2018 року;

- встановити судовий контроль шляхом зобов'язання відповідача подати звіт щодо виконання судового рішення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року позов задоволено (а.с. 87-89).

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області щодо відмови в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2 починаючи з 24.05.2018 року. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу ОСОБА_2 починаючи з 24.05.2018 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на неповне з'ясування судом обставин справи. Просив скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що пунктом 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг встановлено, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Вважає, що оскільки позивач у період з 10.12.2016 року (досягнення дитиною трирічного віку) по 06.03.2018 року не була працевлаштована, тому поновити виплату не має підстав (а.с. 92-93).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, заслухав суддю - доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_2 є громадянкою України, та згідно паспортних даних зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області від 19.07.2017 року № НОМЕР_1 (а.с. 11).

З червня 2013 року ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 та відповідно до свідоцтва про народження від 10.12.2013 року НОМЕР_2, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_4 (а.с. 16-17).

Як вбачається з матеріалів соціальної справи та не заперечується сторонами, сім'я позивача отримувала щомісячну адресну допомогу у період:

- з 14.10.2014 року по 13.04.2016 року в розмірі 1326,00 грн на сім'ю (на заявника та дитину);

- з 24.04.2015 року по 23.10.2015 року в розмірі 1326,00 грн на сім'ю(на заявника та дитину);

- з 09.11.2015 року по 13.04.2016 року в розмірі 1326,00 грн на сім'ю (на заявника та дитину);

- з 01.08.2016 року по 23.11.2016 року в розмірі 1768,00 грн на сім'ю (на заявника, чоловіка та дитину);

- з 24.11.2016 року по 28.02.2017 року в розмірі 1768,00 грн на сім'ю (на заявника, чоловіка та дитину).

В подальшому, на підставі вимог пункту 7 Порядку № 505 розмір адресної допомоги було зменшено, а саме: з 01.03.2017 року по 30.04.2017 року в розмірі 1547, 00 грн на сім'ю (розмір допомоги на позивача внаслідок набуття останнім статусу тимчасово непрацездатної особи зменшено на 50%); з 01.05.2017 року по 23.05.2017 року в розмірі 1326, 00грн. (позивачу не нараховано адресну допомогу); з 24.05.2017 року по 23.11.2017 року в розмірі 1326, 00 грн (а.с. 59-72).

Згідно рішення відповідача від 10.07.2017 року, ОСОБА_2 є працездатною, не працює, дата зміни категорії працездатності 10.12.2016 року (а.с. 59).

Відповідно до рішення відповідача від 07.12.2017 року, ОСОБА_2 є працездатною, не працює, місяць, за який відсутня сплата внесків: 10.12.2016 року, знятий з оплати 23.11.2017 року (а.с. 52).

Згідно довідки № 01/04-77 від 07.05.2018 року, ОСОБА_2 працює в Комунально-профілактичній установі «Міський шкірно-венерологічний диспансер м. Слов'янська» на посаді медичної сестри з 06.03.2018 року по теперішній час (а.с. 51).

Як вбачається з заяви № 05-50/10-734 від 24.05.2018 року, уповноважений представник родини, у складі якої перебуває позивач, звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги (а.с. 45).

Листом УПСЗН від 16.07.2018 року № 5-0802-2.1-6.2, повідомлено, що у зв'язку з тим, що позивач протягом періоду січень-травень 2017 року не працевлаштувався, то підстави для призначення допомоги у наступні періоди, відповідно до п. 3, 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, - відсутні (а.с. 20).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок № 505 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Абзацами 1, 5 пункту 3 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Загальний розмір допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім'ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім'ї - 5000 гривень.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до п.7 Порядку № 505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Пунктом 12 Порядку № 505 визначено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи;

виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України Суд зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності. Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи.

З аналізу викладених норм вбачається, що у разі припинення виплати особі грошової допомоги на підставі пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, така допомога їй не призначається лише на наступний строк. При цьому, чинним законодавством не встановлено заборони на призначення такої допомоги особі в подальшому.

Аналізуючи пункт 12 вказаного Порядку, суд наголошує, що вказаним пунктом регулюються умови припинення призначеної грошової допомоги та умови поновлення виплат допомоги, яка була раніше призначена але її виплата була припинена з зазначених підстав.

Окрім того, суд зазначає, що Порядок № 505 не містить заборони чи інших обмежень на право отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за умови її отримання раніше. Допомога надається не більше ніж на 6 місяців і у подальшому за заявою строк може бути пролонговано. Вказаний Порядок не містить правових обмежень для повторного, через певний проміжок часу, звернення за допомогою внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Таким чином, фактичні обставини встановлені судами, визначають право особи на отримання допомоги від держави, з урахуванням того, що ОСОБА_2 отримала постійне місце роботи і при цьому залишається у статусі внутрішньо переміщеної особи.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року по справі № 333/3750/17.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі № 0540/7382/18-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі № 0540/7382/18-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 20 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова