Справа № 163/1460/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1842/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 09.01.2019 року (рішення ухвалене о 15:21 хв. у м. Любомиль судом у складі головуючого судді Сишия С.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 4891/20500/17 від 28.03.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні передбаченого ст.485 МК України правопорушення і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 327 639,65 гривень, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення..

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що жодних недостовірних відомостей, необхідних для декларування товару (колісного транспортного засобу спеціального призначення, призначеного виключно для механічного завантаження, перевезення, розвантаження твердих побутових відходів), у тому числі, для визначення коду згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості ОСОБА_1 як директор ТОВ "Венагро" і декларант митному органу не подавав. При перетині кордону і заявленні товару до митного оформлення дотримано принцип добросовісності. Жодних доказів заявлення в митній декларації відомостей щодо коду товару з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру матеріали справи не містять, а сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТ ЗЕД з урахуванням наявних у ОСОБА_1 товаросупровідних документів не є достатньою підставою для кваліфікації його дій за ст.485 МК України. Крім цього, відсутність в його діях складу цього правопорушення доводиться рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року, яким підтверджено заявлений ОСОБА_1 код товару згідно УКТ ЗЕД. Просив позов задоволити.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 09.01.2019 року адміністративний позов задоволено. Постанову в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 від 28.03.2018 року в справі про порушення митних правил № 4891/20500/17 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 327 639,65 гривень, визнано протиправною і скасовано. Провадження в справі про порушення митних правил № 4891/20500/17 закрито.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Волинської митниці ДФС. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.11.2017 року в зону митного контролю митного поста "Ягодин" Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ЕЕ № UA205090/2017/54938 прибув транспортний засіб з реєстраційним номером DN06956, який значився як "моторні транспортні засоби спеціального призначення: вживана прибиральна машина (сміттєвоз) марки "Мерседес-Бенц", 2008 року випуску".

07.12.2017 року на цей транспортний засіб до митного оформлення було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ за № UA205090/2017/57747.

У даній декларації товар задекларовано як "моторні транспортні засоби спеціального призначення: вживаний колісний транспортний засіб спеціального призначення марки "Мерседес-Бенц", модель "AXOR-R 2529 L", календарний та модельний рік виготовлення 2008, ідентифікаційний номер WDB9506031L348282; … тип ТЗ: колісний транспортний засіб спеціального призначення, призначений виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів; на автомобіль вмонтований сміттєвий прес (який є невідємною частиною спецтехніки) Фаун-Роверпрес 525, календарний і модельний рік виготовлення 2008".

У вказаних обох митних деклараціях у графі 33 товар задекларований за кодом згідно УКТ ЗЕД 8705 90 80 90.

Відправником товару виступала німецька компанія "Dass OHG", отримувачем ТОВ "Венагро", декларантом - ТОВ "Венагро" в особі його директора ОСОБА_1

До митного оформлення ОСОБА_1 було подано наступні товаросупровідні документи: інвойс від 22.11.2017 року № DASS-2017-R000590, технічний паспорт від 06.01.2009 року № DM945300, експертну довідку спеціаліста оцінювача ОСОБА_3 від 06.12.2017 року № 6131/17, інформацію відправника про технічні характеристики автомобіля від 20.10.2017 року, лист виробника сміттєвого преса від 30.11.2017 року.

Актом про проведення огляду товару за митною декларацією № UA205090/2017/57747 стверджено, що заявлені у графі 31 митної декларації відомості щодо опису, кількості та маркування товару відповідають його характеристикам, про що свідчать відмітки у графі 8.3.3 акту.

Як вбачається із службової записки начальника Управління адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС (далі УАМП) від 18.12.2017 року, що відділом митного оформлення № 1 митного поста "Луцьк" 15.12.2017 року скеровувався запит на адресу УАМП щодо вирішення складного випадку класифікації товару "моторні транспортні засоби спеціального призначення: вживаний колісний транспортний засіб спеціального призначення марки Мерседес-Бенц; моделі "AXOR-R 2529 L", заявленого до митного оформлення за кодом 8705 90 80 90 згідно з УКТ ЗЕД.

За результатами розгляду цього запиту УАМП прийняло рішення від 18.12.2017 року № КТ-UA-2017, відповідно до якого зазначений транспортний засіб класифіковано за кодом 8704 23 99 00 згідно УКТ ЗЕД як моторний транспортний засіб для перевезення вантажів сміттєвоз, що використовувався понад 8 років.

Підставою для прийняття даного класифікаційного рішення стали Закон України "Про митний тариф України", Пояснення до УКТ ЗЕД, затверджені наказом ДФС України від 09.06.2015 року №401, Пояснення до товарних позицій 8704, 8705 УКТЗЕД, технічний НОМЕР_1, технічні характеристики, фотографії транспортного засобу.

Згідно із службовою запискою заступника начальника УАМП від 22.12.2017 року в разі декларування товару за кодом 8704 23 99 00 згідно з УКТ ЗЕД з врахуванням рішення про визначення коду товару сума недоборів митних платежів, тобто різниця між сплаченими митними платежами і митними платежами, які необхідно сплатити, становить 442 546,55 гривень.

27.12.2017 року головним державним інспектором Волинської митниці ДФС відносно директора ТОВ "Венагро" ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 4891/20500/17 за ознаками ст.485 МК України про те, що він, будучи декларантом, вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, а саме заявив в митній декларації № UA205090/2017/57747 недостовірні відомості щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД, що призвело до недоборів митних платежів в сумі 442 546,55 гривень.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 свою винуватість у порушенні митних правил категорично заперечив з тих мотивів, що декларування товару він здійснював виключно на підставі підтверджуючих документів і будь-яких недостовірних відомостей митниці не подавав.

У звязку із оскарженням в судовому порядку рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару від 18.12.2017 року № КТ-UA-2017 ОСОБА_1 клопотав перед відповідачем відкласти розгляд складеного відносно нього протоколу до завершення розгляду адміністративної справи.

01.02.2018 року Волинська митниця ДФС надіслала позивачу повідомлення про розгляд справи про порушення митних правил з 10 до 12 години 28.03.2018 року, яке згідно інформації з Інтернет-сайту Укрпошти ОСОБА_1 вручене не було.

28.03.2018 року, тобто у призначену дату, заступник начальника Волинської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 всупереч вимог ч.4 ст.526 МК України виніс оскаржувану постанову.

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу №4891/20500/17 і накладено стягнення у вигляді 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 1327639,65 гривень.

Відповідно до ст.ст.458, 487 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі, ознак суб'єктивної та об'єктивної сторони складу правопорушення.

Згідно ст. 485 МК України за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Диспозиція ст.485 МК України передбачає наявність спеціальної протиправної мети неправомірне зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Відтак, в розумінні ст.485 МК України саме по собі самостійне декларування коду товару за УКТ ЗЕД, з яким не погоджується орган доходів і зборів, не є порушенням митних правил.

Відповідно до ст. 69 МК України регламентовано дії декларанта та органу доходів і зборів при класифікації товару, а також відповідальність за неправильну класифікацію товарів.

Частиною 2 ст.69 МК України передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно ч.3 ст.69 МК України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Відповідно до ч.4 ст.69 МК України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 5 ст.69 МК України передбачено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Частиною 6 ст.69 МК України передбачені штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

З Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, графа 31 МД повинна містити найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД …).

Відтак, ОСОБА_1 в митній декларації у графі 31 відобразив опис товару згідно з товаросупровідними документами і розбіжностей між ними проведеним митним оглядом встановлено не було.

Проте, подання позивачем митному органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідної для класифікації товару, по справі із наданих сторонами доказів не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем були виконані вимоги ч.8 ст.257, ч.1 ст.266 МК України та заявлено повні відомості, що давали змогу митниці ідентифікувати та класифікувати товар, а також були надані усі документи, необхідні для митного оформлення та здійснення митницею контролю правильності класифікації товару.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 09.01.2019 року у справі №163/1460/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 20.03.2019 року