Справа № 1740/2066/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1581/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції - Щербаков В.В.,

час ухвалення рішення 07.12.2018 року, 15:01 год.,

місце ухвалення рішення м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення 17.12.2018 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано постанову Управління Держпраці у Рівненській області від 26.06.2018 №РВ99/958/000277/ТД-ФС.

Не погоджуючись з таким рішенням, Управління Держпраці у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за результатами інспектування позивача, проведеного на підставі колективного звернення жителів села Кринички Гощанського району Рівненської області, наказу на перевірку та направлення, було встановлено порушення останнім вимог статті 24 та статті 253 КЗпП України, зокрема, ним було допущено працівника ОСОБА_3 до роботи 01.06.2018 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу. Оскільки ОСОБА_3 працював без укладеного трудового договору з ФОП ОСОБА_2, то не підлягав загальнообовязковому державному соціальному страхуванню. Підтвердженням перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з ОСОБА_2 без офіційного працевлаштування є пояснення такої особи від 01.06.2018. Відповідно до положень Закону України Про зайнятість населення, роботодавцям заборонено застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин. Відтак штрафні санкції до позивача застосовані правомірно.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обовязковою, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

На підставі наказу від 01.06.2018 №446 та направлення на інспекційне відвідування від 01.12.2018 №357-Н/09-27 Управлінням Держпраці у Рівненській області, у період з 01.06.2018 по 04.06.2018 було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 на предмет додержання вимог законодавства про працю, за результатами якого складено акт від 04.06.2018 №РВ99/958/АВ.

В акті інспекційного відвідування від 04.06.2018 №РВ99/958/АВ/П-ПТ зазначено про порушення ОСОБА_2 вимог:

- частини 3 статті 24 КЗпП України, а саме: працівник ОСОБА_3, був допущений до роботи 01.06.2018 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу;

- статті 253 КЗпП України, а саме: особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню. ОСОБА_3 працював без укладеного трудового договору з ФОП ОСОБА_2, тому не підлягав загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

06.06.2018 позивачем було подано до Управлінням Держпраці у Рівненській області зауваження щодо проведення інспектування та складання його результатів, згідно з якими направлення на відвідування предявлене йому після його проведення; посвідчень інспекторами предявлено не було; жодного усного запиту для надання будь-яких документів від інспекторів не надходило; процес інспекційного відвідування жодним чином не фіксувався. Однак, листом від 08.06.2018 №04-16/3277 вказані зауваження залишенні без задоволення, а висновки акта інспекційного відвідування без змін.

За наслідками інспекційного відвідування інспектором праці було також складено припис №РВ99/958/АВ/П від 11.06.2018, в якому ОСОБА_2 зобов'язано вжити заходів щодо усунення порушень, виявлених в ході інспектування до 15.06.2018.

15.06.2018 позивачем було подано скаргу на припис №РВ99/958/АВ/П від 11.06.2018.

11.06.2018 відповідачем прийнято рішення №РВ99/958/АВ/П/ПТ/ТД щодо розгляду справи про накладання штрафу, яка призначена на 20.06.2018 о 9:30год. в кабінеті 202 по вул.Лермонтова, 7, в м.Рівному.

На підставі клопотання позивача від 15.06.2018 розгляд справи відкладено до 26.06.2018, за результатами якої відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 26.06.2018 №РВ99/958/000277/ТД-ФС, якою до ФОП ОСОБА_2 застосовано штраф за порушення законодавства про працю в сумі 111960,00грн.

Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), визначено, що центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, є Державна служба України з питань праці (Держпраці) (п.1).

Згідно з п.7 Положення №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100, територіальним органом Держпраці на території Рівненської області є Управління Держпраці у Рівненської області.

До завдань Держпраці належить, зокрема, державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, а також зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування (п.4 Положення №96).

Правові та організаційні засади проведення державного нагляду (контролю) визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та регулюється Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Статтею 1 Закону №877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Статтею 6 Закону №877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом;

- неподання суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

- доручення Прем'єр-міністра України про перевірку суб'єктів господарювання у відповідній сфері у зв'язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Відповідно до положень ст.7 Закону №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає відповідний наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, і предмет перевірки, та на підставі якого оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, що підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. Перед початком перевірки суб'єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред'являють керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб'єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки.

При цьому, плановий чи позаплановий захід щодо суб'єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником (ч.11 ст.4 Закону №877-V).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295).

Пунктом 2 Порядку №295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:

- Держпраці та її територіальних органів;

- виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Відповідно до п.5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (пп.3).

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п.19 Порядку №295).

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником обєкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в обєкта відвідування (п.20 Порядку №295).

Відповідно до п.21 Порядку №295, якщо обєкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невідємною частиною. Зауваження можуть бути подані обєктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що із наказу про проведення держаного контролю від 01.06.2018 №446 не вбачається який саме захід проводився відповідачем плановий, чи позаплановий.

Разом з тим, підставою для проведення такого заходу стало колективне звернення жителів с.Кринички Гощанського району Рівненської області (вх.№КО-841/18-04 від 03.04.2018). Як зазначається у вказаному зверненні, підписи жителів с.Кринички надані на окремому аркуші паперу у формі копії.

Відповідно до положень Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР), у зверненні має бути зазначено прізвище, імя, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства. Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне). Письмове звернення повинно бути підписано заявником із зазначенням дати. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Електронне звернення має відповідати всім вимогам письмового звернення, у тому числі містити підпис заявника (заявників) крім електронного цифрового підпису (ст.5).

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що у колективному зверненні персональні дані у верхньому правому куті документа вказуються стосовно всіх заявників.

Водночас, письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає (ст.8 Закону №393/96-ВР).

Викладене дає підстави для висновку, що колективне звернення, на підставі якого прийнято наказ про проведення держаного контролю від 01.06.2018 №446, не відповідає вимогам Закону №393/96-ВР, оскільки оформлене без зазначення місця проживання авторів та без їх підписів, адже копія підписів на окремому аркуші не може свідчити про їх автентичність.

Дослідивши акт інспекційного відвідування від 04.06.2018 №РВ99/958/АВ/П-ПТ судом встановлено, що на момент інспекційного відвідування в столярному цеху знаходилися троє осіб, зокрема, ОСОБА_3, відповідно до наданих пояснень житель ІНФОРМАЦІЯ_1, проводив підготовчі роботи в очікуванні власника, працює кілька років на посаді рамника, оплата праці проходить, готівкою. На даний час працює без офіційного працевлаштування.

Разом з тим, 04.06.2018 ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Рівненській області було подано заяву, у якій він спростовує надані ним пояснення в ході інспекційного відвідування. Стверджує, що ніколи не перебував у трудових відносинах з позивачем. Також зазначає, що текст таких пояснень від 01.06.2018 йому були продиктовані працівниками Управління Держпраці у Рівненській області.

В ході судового розгляду судом першої інстанції ОСОБА_3 був допитаний як свідок. Так, в ході допиту, ОСОБА_3, під присягу та розписку про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, було надано покази, якими повністю підтверджено обставини, викладені в заяві від 04.06.2018. Своє перебування в столярному цеху пояснював тим, що перебуває у приязних стосунках з ОСОБА_2 та в той день на його прохання допоміг відкрити ворота майстерні знайомим позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для порізки власної деревини на дошки.

Про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснювали порізку власної деревини на дошки в майстерні, яка належить ОСОБА_2, зазначено в акті інспекційного відвідування. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, а тому вказані обставини не підлягають доказуванню в силу вимог ч.1 ст.78 КАС України.

Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено відсутність трудових відносин ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_2, чим спростовано інформацію, зазначену у акті інспекційного відвідування від 04.06.2018 №РВ99/958/АВ/П-ПТ.

Крім того, вказаний акт підписано позивачем із зазначенням, що зауваження до акта будуть подані у встановлений законом строк.

При цьому, розділ IV акта інспекційного відвідування заповнений позивачем наступним чином:

запитання: Інспектор праці предявив службове посвідчення?, відповідь НІ;

запитання: Строк проведення інспекційного відвідування не перевищує 10 робочих днів, для субєктів мікропідприємництва та малого підприємництва двох робочих днів?, відповідь ТАК;

запитання: Запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок обєкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником обєкта відвідування або його уповноваженим представником?, відповідь НІ;

запитання: Перед підписанням акта керівника обєкта відвідування або його уповноваженого представника проінформовано про їх права та обовязки?, відповідь НІ.

Водночас, згідно із зауваженнями щодо проведення інспектування та складання його результатів від 06.06.2018, направлення на відвідування предявлене йому після його проведення; посвідчень інспекторами предявлено не було; жодного усного запиту для надання будь-яких документів від інспекторів не надходило; процес інспекційного відвідування жодним чином не фіксувався.

Порушення вимог Закону №877-V та Порядку №295 в ході інспекційного відвідування, викладені у розділі IV акта та у зауваженнях від 06.06.2018 жодним чином не спростовані відповідачем ні у відзиві, ні його представником у судовому засіданні.

Штрафи, зазначені у частині другій ст.265 КЗпП України, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.4 ст.265 КЗпП України).

Відповідно до вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі Порядок №509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу (п.2).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду, що оформлення наказу на проведення перевірки та інших документів, складених за наслідками такої перевірки, з порушенням порядку та вимог до їх складання не можуть бути належною підставою у розгляді справи про накладання штрафу.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року у справі № 1740/2066/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає за винятками, визначеними ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.