Справа № 520/9974/18
Суддя: Саркісян О. А.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Саркісян О. А.
Справа № 520/9974/18
Провадження № 2-а/644/23/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - судді Саркісян О.А.,

при секретарі Зоріній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_2 державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просить суд скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ВП №56604801 від 23.10.2018 року про накладення штрафу у розміру 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.03.2018 року у справі №644/8122/17, зокрема, зобов'язано головне управління здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_3 з 01.01.2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом україни від 23.12.2015 року №900- V111 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ україни та членів їх сімей», ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення від 19.06.2017 року №100/33351- для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. На виконання зазначеного судового рішення головним управлінням добровольно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.01.2016 року. ОСОБА_1 управлінням листом від 07.08.2018 ркоу №21589-14/20 було повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду від 20.03.2018 року. Однак, державний виконавець при винесенні постанови про накладення штрафу повністю проігнорував надані ними пояснення та документи, що підтверджують виконання судового рішення.

Представник позивача ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та спросить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень, у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.03.2018 року у справі №644/8122/17, зокрема, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01.01.2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23.12.2015 року №900- V111 «Про внесення змін до деяких законів україни щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ україни та членів їх сімей», ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення від 19.06.2017 року №100/33351- для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

На виконання зазначеного рішення суду від 20.03.2018 року по справі №644/8122/17 24.04.2018 року було видано виконавчий лист.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області до ГУ ПФУ в Харківській області було направлено вимогу від 23.07.2018 року №56604801/11/8829 про виконання виконавчого провадження № 56604801 від 15.06.2018 року по справі № 644/8122/17.

Позивач листом від 07.08.2018 року №21589-14/20 повідомив державного виконавця про добровільне виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.03.2018 року по справі № 644/8122/17 та зазначили, що ОСОБА_3 добровільно проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 5236,69 грн. За період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року нараховано різницю в пенсії, яка склала 60010,08 грн. та буде виплачена при надходженні коштів від Пенсійного фонду України.

23.10.2018 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області винесено постанову ВП № 56604801 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., за невиконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.03.2018 року по справі № 644/8122/17 без поважних причин, зобов'язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян" (далі по тексту Постанова № 103), яка була прийнята на виконання вищезазначеної норми, встановила умови та порядок проведення перерахунку пенсій, що здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Верховний Суд в ухвалі від 02.05.2018 у справі № 818/1076/18 (провадження Пз/9901/32/18, № 73763736) висловив позицію, що Постанова № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Таким чином, компетенція Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок та розміри пенсії, яка підлягає перерахунку, передбачена ч, 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення від 26.12.2011 № 20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

У рішенні від 02.03.1999 № 2-рп/99 Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення відповідно до п. З ст. 116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює повноваження, визначені Конституцією України.

Рішення Кабінету Міністрів України відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Бюджетного Кодексу України є частиною бюджетного законодавства.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все ст. 23 цього Кодексу, а саме: будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

П. 3 Постанови № 103 передбачено, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачуються після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету.

Пенсійний фонд України сформував потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та направив її до Міністерства соціальної політики України, як головного розпорядника бюджетних коштів.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що обов'язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин.

Суд приходить до висновку, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Вказана позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 22 листопада 2016р. у справі № 21-1907а16, в якій також зазначено, , що накладення штрафу державним виконавцем за невиконання судового рішення органом ПФУ у випадку відсутності коштів є незаконним та не захищає право стягувача.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 30 червня, 20 жовтня 2015 року та 2 лютого 2016 року (справи

№№ 21-1044а15, 21-2630а15, 21-5118а15 відповідно).

Враховуючи викладене,суд приходить до висновку про те, що постанова державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ВП № 56604562 від 23.10.2018 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., за невиконання без поважних причин рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 205, 241, 243, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 КАС України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ВП №56604801 від 23.10.2018 року про накладення штрафу у розміру 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідний суд, що ухвалив судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 19.03.2019 року.

Суддя О.А.Саркісян