Справа № 160/2454/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2454/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу довіреної особи кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 у територіальному виборчому окрузі № 25 ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2019 р. в адміністративній справі № 160/2454/19 за позовом довіреної особи кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 у територіальному виборчому окрузі № 25 ОСОБА_2 до Окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу №25, Голови окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу №25 Кручініна Олександра Сергійовича, про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В ИВ:

Довірена особа кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 у територіальному виборчому окрузі №25 ОСОБА_2 15 березня 2019 р. звернулася до суду в інтересах кандидата на пост Президента України ОСОБА_1, в якому просила

визнати протиправними дії голови окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 Кручініна О.С. щодо порушення порядку організації роботи виборчої комісії, а саме - порядку скликання та проведення засідання окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25, вчинених 11 березня 2019 р.; визнати протиправними дії окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 щодо прийняття Постанови №13 від 12 березня 2019 р.; скасувати Постанову окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 № 13 від 12 березня 2019р.; зобов'язати голову негайно скликати засідання окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 щодо утворення дільничних виборчих комісій із дотриманням чинного законодавства.

В обґрунтування позову зазначалось, що 12 березня 2019 р. окружна виборча комісія з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 прийняла рішення, яким утворила дільничні виборчі комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25. За результатами аналізу інформації, що міститься в додатках 1-83 до вищезазначеної постанови, позивач виявила, що під час розподілу посад голів, заступників голів, секретарів дільничних виборчих комісій не було дотримано принципу пропорційного розподілення квот керівних посад у дільничних виборчих комісіях, отриманих кандидатами на пост Президента України, що є порушенням частини 11 статті 24 Закону України «Про вибори Президента України», а також Порядку розподілу керівних посад у дільничних виборчих комісіях з виборів Президента України між суб'єктами подання кандидатур до складу цих комісій, затверджений постановою Центральної виборчої комісії від 25 березня

2014 р. № 71. Позивач вважає, що розподіл керівних посад у дільничних виборчих комісіях має здійснюватися за допомогою інформаційно-аналітичної системи «Вибори Президента України» Єдиної інформаційно-аналітичної системи «Вибори». Крім того, в порушення статті 28 Закону України «Про вибори Президента України» не всі члени комісії були належним чином повідомлені про час та місце проведення засідання, їм також не було завчасно вручено проекти рішень комісії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем. У поданій апеляційній скарзі скаржник стверджує, що суд першої інстанції:

- допустив формальний підхід до розгляду справи, дійшовши помилкового висновку про відсутність права довіреної особи кандидата на пост Президента України мати статус позивача та самостійно оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчої комісії. Такий висновок суду суперечить практиці Верховного Суду, Європейського суду з прав людини;

- не з'ясував обставини справи та не проаналізував доводи позивача про порушення окружною виборчою комісією вимог ч. 11 ст. 24 Закону України «Про вибори Президента України» щодо дотримання принципу пропорційного розподілення квот керівних посад у дільничних виборчих комісіях;

- надав невірне тлумачення норми процесуального права, дійшовши безпідставного висновку, що суд не може своїм рішенням зупиняти виборчий процес;

- надав невірне тлумачення норм щодо порядку скликання та проведення засідання комісії (стаття 28 Закону України «Про вибори Президента України»), не врахувавши обставину, що члени окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 від різних суб'єктів подання висловили свою незгоду із прийнятим рішенням шляхом долучення до протоколу засідання комісії окремої думки;

- не прийняв до уваги той факт, що членам виборчої комісії не було надано ані проектів рішень комісії, ані необхідних матеріалів. Про час, місце проведення засідання та його порядок денний також не було повідомлено.

У відзиві на апеляційну скаргу голова окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу №25 Кручінін О. С. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Відповідач вказує на відповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а також нормам матеріального права. Відповідач наполягає на тому, до довірена особа кандидата на пост Президента України не є суб'єктом виборчого процесу, тому не має право у статусі позивача оскаржувати рішення, дії, бездіяльність виборчої комісії. Крім того, в апеляційній скарзі скаржник посилається на нові обставини та подає докази, які не досліджувались у суді першої інстанції. При цьому, доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі суперечать доводам позовної заяви щодо кількості керівних посад кандидатів на пост Президента України. Інформація, яка наведена скаржником у таблицях, спростовується арифметичним підрахунком. Відповідач зазначає, що квоти керівних посад у складі ДВК були розподілені порівну між суб'єктами подання ( у звичайних виборчих дільницях - по 4 керівні посади, крім кандидата ОСОБА_4, який першим надав своє подання і отримав 5 керівних посад); у спеціальних виборчих дільницях - всі суб'єкти подання отримали по 1 керівній посаді у складі ДВК; у тимчасових виборчих дільницях (кількість кандидатів, які подали подання -6), всі отримали по 1 керівній посаді.

У судовому засіданні скаржник та його представник підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги. Відповідачі заперечили проти задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду першої інстанції.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини:

Постановою Верховної Ради України від 26.11.2018 № 2631-VIII призначено чергові вибори Президента України на неділю, 31 березня 2019 року. Постановою Центральної виборчої комісії від 27.12.2018 № 253 оголошено з 31.12.2018 початок виборчого процесу чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року. Додатком 3 до постанови Центральної виборчої комісії від 18.02.2019 № 331 «Про утворення окружних виборчих комісій з виборів Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року» встановлено склад Окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 у кількості 35 осіб.

11 березня 2019 р. Окружною виборчою комісією з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 о 20:15 розпочато засідання ОВК, на якому були присутні 28 членів комісії. Згідно пункту 6 порядку денного засідання окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 визначено питання про утворення дільничних виборчих комісій з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25. До комісії надійшло 19 подань від суб'єктів подання. У зв'язку із скасуванням реєстрації кандидата на пост Президента України ОСОБА_5 на засіданні Комісії розглядалося 18 подань від 18 кандидатів на пост Президента України. Квоти керівних посад у складі ДВК були розподілені між суб'єктами подання таким чином: у звичайних виборчих дільницях (кількість кандидатів, які подали подання до звичайних виборчих дільниць - 18) всі суб'єкти подання отримали по 4 керівні посади в складі ДВК, окрім кандидата ОСОБА_6, який першим надав своє подання і отримав 5 керівних посад; у спеціальних виборчих дільницях (кількість кандидатів, які подали подання до спеціальних виборчих дільниць - 11) всі суб'єкти подання отримали по 1 керівній посаді в складі ДВК; у тимчасових виборчих дільницях (кількість кандидатів, які подали подання до спеціальних виборчих дільниць - 6) всі суб'єкти подання отримали по 1 керівній посаді в складі ДВК. Член комісії ОСОБА_7 після оголошення пропозицій голови комісії підсумувала кожного суб'єкта подання, оголосивши квоти керівного складу відносно кожного суб'єкта подання згідно з формулою, визначеною постановою ЦВК від 25.03.2014 року №71.

12 березня 2019 р. о 00:43 год. Окружною виборчою комісією з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 прийнято спірну постанову № 13 «Про утворення дільничних виборчих комісій з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25», якою утворено дільничні виборчі комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 згідно з додатками 1-83. Згідно витягу протокола № 6 засідання ОВК від 11.03.2019 було затверджено спірну постанову за результатами голосування («за» - 18 голосів, проти - « 0» голосів, утрималися - « 10» голосів.

Суд першої інстанції також встановив, що ОВК була забезпечена Чечелівською районною радою в місті Дніпрі комп'ютерним, технічним обладнаннями у 11 березня 2019 р., засобами зв'язку та доступом до мережі Інтернет -12 березня 2019 р. після 17.00 години.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень ст. 28 Закону України «Про вибори Президента України» з боку голови ОВК під час скликання та проведення засідання ОВК 11 березня 2019 р., про відсутність у довіреної особи кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 у територіальному виборчому окрузі № 25 ОСОБА_2 права самостійно у статусі позивача оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчої комісії, внаслідок чого спірна постанова № 13 від 12 березня 2019 р. окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 скасуванню не підлягає.

Перевірка висновків суду першої інстанції, які стали підставою для постановлення судом першої інстанції оскарженого рішення, здійснюється колегією суддів в межах доводів і вимог апеляційної скарги, як це передбачено частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо доводів скаржника про помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність права довіреної особи кандидата на пост Президента України мати статус позивача та самостійно оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчої комісії.

Зазначений висновок суду першої інстанції ґрунтується на положеннях статті 12 Закону України «Про вибори Президента України», відповідно до яких суб'єктами виборчого процесу є: 1) виборець; 2) виборча комісія, утворена відповідно до цього Закону та Закону України "Про Центральну виборчу комісію"; 3) кандидат на пост Президента України, зареєстрований у порядку, встановленому цим Законом; 4) партія, яка висунула кандидата на пост Президента України; 5) офіційний спостерігач від партії - суб'єкта виборчого процесу, від кандидата на пост Президента України, від громадської організації, який зареєстрований у порядку, встановленому цим Законом.

Особливості провадження у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності виборчих комісій, комісій з референдуму, членів цих комісій врегульовані статтею 273 Кодексу адміністративного судочинства України. Частиною першою цієї статті передбачено, що право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, комісій з референдуму, членів цих комісій мають суб'єкти відповідного виборчого процесу (крім виборчої комісії), а також ініціативна група референдуму, інші суб'єкти ініціювання референдуму.

Зважаючи на те, що довірена особа кандидата на пост Президента України не включена Законом України «Про вибори Президента України» до кола суб'єктів виборчого процесу, вона не наділена процесуальним правом оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій.

Статус довіреної особи кандидата на пост Президента України, повноваження, порядок реєстрації, припинення повноважень визначені статтею 67 Закону України «Про вибори Президента України». Згідно частини 2 цієї статті довірені особи кандидата ведуть агітацію за обрання його Президентом України, сприяють кандидату на пост Президента України у проведенні виборчого процесу, представляють інтереси кандидата у відносинах з виборчими комісіями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, засобами масової інформації, об'єднаннями громадян, виборцями.

Частиною 1 статті 279 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа, яка відповідно до закону про вибори зареєстрована як уповноважений представник або довірена особа кандидата, діє як представник відповідного кандидата у справах, пов'язаних з виборчим процесом, без додаткового повноваження.

Таким чином, довірена особа кандидата на пост Президента України у виборчому процесі може здійснювати представницькі функції кандидата на пост Президента України, у тому числі, подавати позов до суду, але від імені кандидата на пост Президента України, як позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, довірена особа кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 у територіальному виборчому окрузі № 25 ОСОБА_2, хоча і пред'явила позов в інтересах кандидата на пост Президента України ОСОБА_1, проте визначила свій процесуальний статус не як представник, а як позивач.

Колегія суддів зазначає, що позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якого подано позов до адміністративного суду (п. 8. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі аналізу наведених вище норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність доводів скаржника щодо помилковості висновку суду першої інстанції про відсутність права довіреної особи кандидата на пост Президента України мати статус позивача та самостійно оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчої комісії.

Щодо доводів скаржника про те, що суд першої інстанції не з'ясував обставини справи та не проаналізував доводи позивача про порушення окружною виборчою комісією вимог ч. 11 ст. 24 Закону України «Про вибори Президента України» щодо дотримання принципу пропорційного розподілення квот керівних посад у дільничних виборчих комісіях.

Статтею 24 Закону України «Про вибори Президента України» врегульовано питання утворення дільничних виборчих комісій. Частиною 11 цієї статті (на яку посилається скаржник в обгрунтування своїх доводів) передбачено, що кожний суб'єкт подання кандидатур до складу дільничних виборчих комісій (крім Міністерства закордонних справ України) має право на пропорційну частку кожної категорії керівних посад у дільничних виборчих комісіях. Частка керівних посад для кожного суб'єкта подання кандидатур до складу дільничних виборчих комісій в межах територіального виборчого округу визначається відповідно до кількості кандидатур, включених від цього суб'єкта до складу дільничних виборчих комісій, у відношенні до загальної кількості осіб, включених до складу дільничних виборчих комісій. Особа, включена до складу дільничної виборчої комісії за поданням голови окружної виборчої комісії (для закордонної виборчої дільниці - за поданням Міністерства закордонних справ України), може бути призначена на керівну посаду в цій комісії тільки у разі відсутності кандидатур на таку посаду від кандидатів на пост Президента України. Розподіл керівних посад між суб'єктами подання в межах часток, визначених відповідно до цієї частини, визначається окружною виборчою комісією (для закордонної виборчої дільниці - Центральною виборчою комісією). При цьому повинна бути дотримана приблизна рівномірність територіального розподілу посад, отриманих представниками кожного суб'єкта подання.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у позові проаналізовано розподіл відповідних квот тільки щодо 4 суб'єктів подання і конкретно не зазначено, кому із кандидатів на пост Президента України та яку перевагу надано при розподіленні квот керівних посад у складі ДВК. Позивачем, у свою чергу, не запропоновано свого бачення розподілу відповідних квот.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вимоги пред'явленого позову дійсно ґрунтуються на наведеній позивачем інформації про розподіл керівних посад дільниць чотирьох суб'єктів подання (ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1.). При цьому, позивач вказувала на те, що детальний аналіз інформації, що міститься в додатках 1-83 до спірної постанови № 13 від 12.03.2019, здійснено нею. У судовому засіданні позивач (скаржник в апеляційному провадженні) підтвердила обставину самостійного здійснення підрахунку та складання таблиці, яка наведена у позовній заяві.

Однак, апеляційна скарга позивача містить відомості вже щодо 18 суб'єктів подання про розподіл керівних посад на великих, середніх та малих дільницях.

Проте, згідно зазначених додатків 1-8 до спірної постанови № 13 у територіальному виборчому окрузі утворено: звичайні виборчі дільниці (додатки 1-26, 28-73,81), спеціальні виборчі дільниці (додатки 27, 74-80) та спеціальні виборчі дільниці на тимчасовій основі (додатки 82,83).

В ході розгляду апеляційної скарги скаржником не надано підтвердження відповідності зазначеної у позовній заяві інформації ( у тому числі, видам дільниць) даним, які містяться у додатках 1-83 до спірної постанови № 13. Не наведено і механізму проведення такого підрахунку.

Відповідачами, у свою чергу, надана офіційна інформація про розподіл квоти керівних посад у складі ДВК порівну між суб'єктами подання.

Щодо доводів скаржника про невірне тлумачення судом першої інстанції норм, які регулюють порядок скликання та проведення засідання комісії (стаття 28 Закону України «Про вибори Президента України»), без врахування обставини того, що члени окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 від різних суб'єктів подання висловили свою незгоду з прийнятим рішенням шляхом долучення до протоколу засідання комісії окремої думки.

Позивачем до позовної заяви додані ксерокопії окремих думок членів окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 25 до протоколу засідання окружної виборчої комісії від 11 березня 2019 р.: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14.). У зазначених окремих думках, які є однаковими за своїм змістом, члени комісії висловили наступні зауваження: незастосування інформаційно-аналітичної системи «Вибори», невключення до порядку денного питання формування ДВК, ненадання членам комісії, суб'єктам подання, довіреним особам кандидатів проектів рішень комісії, неповідомлення про час і місце проведення засідання та його порядок денний.

Суд першої інстанції в оскарженому рішенні вказав на те, що відповідно до пункту 1.8 Порядку № 71 визначення пропорційних часток керівних посад у дільничних виборчих комісіях звичайних та спеціальних виборчих дільниць для кожного суб'єкта подання кандидатур може здійснюватися за допомогою інформаційно-аналітичної системи «Вибори Президента України» Єдиної інформаційно-аналітичної системи «Вибори» (тобто, імперативно не встановлено обов'язковість застосування вказаної системи). Крім того, матеріали справи містять акти приймання-передавання матеріально-технічних засобів від відповідно до яких виконавчий комітет Чечелівської районної у місті Дніпрі ради передав у тимчасове користування територіальній виборчій комісії № 25 комп'ютерну техніку, телефони, ксерокс та інше офісне обладнання лише 11.03.2019. Доступ до мережі Інтернет комісія отримала 12.03.2019.

Таким чином, суд першої інстанції наведені доводи позивача поза увагою не залишив.

Щодо неналежного повідомлення членів ОВК про засідання комісії 11 березня 2019 р, суд першої інстанції виходив з того, що у засіданні комісії приймали участь 28 членів комісії, у тому числі і члени комісії, що були допитані у якості свідків у судовому засіданні, які повідомили суду, що їх не було належним чином повідомлено про засідання ОВК. Інших випадків неналежного повідомлення про засідання комісії позивач не навів. Голова комісії підтвердив в суді, що усіх членів комісії, які не були в приміщенні ОВК 11 березня 2019 р., він особисто повідомляв телефонним зв'язком, а членів ОВК, які вже знаходились в приміщенні ОВК, він не повідомляв. Суд також врахував, що порядок денний засідання ОВК 11 березня 2019 р. було затверджено більшістю складу комісії ("за" - 24 із 28 присутніх), до порядку денного було внесено питання утворення ДВК, склад кожної ДВК, в тому числі і керівний склад, обговорено на засіданні. За утворення ДВК із обговореним складом проголосоване на засіданні комісії більшістю голосів (із 28 присутніх "за" -18, "утримались" -10). Крім того, неналежне повідомлення довіреної особи кандидата є підставою для звернення до суду за захистом порушених прав кандидатом, а не його довіреною особою.

Колегія суддів також враховує, що на засіданні комісії був присутній представник кандидата на посаду Президента України ОСОБА_1 - ОСОБА_14, а згідно протоколу № 6 засідання комісії від 11.03.2019 проти прийняття спірної постанови Про утворення дільничних виборчих комісій жодна особа не проголосувала.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника на правильність висновків суду, викладених в оскарженому рішенні, не впливають, тому підстави, передбачених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції, відсутні.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду збір встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Станом на 01 січня 2019 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1921 грн.

Адміністративний позов, містять три вимоги немайнового характеру: визнання протиправними дій голови окружної виборчої комісії, визнання протиправними дій окружної виборчої комісії, скасування постанови.

Оскільки при поданні адміністративного позову сплаті підлягала сума судового збору - 2305,20грн.(1921*0,4*3=2305,20грн.), скаржнику необхідно було сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3457,80 грн. (2305,20*150%=3457,80 грн.).

Зважаючи на приписи частини 9 статті 273 Кодексу адміністративного судочинства України, яка зобов'язує суд приймати позовні заяви до розгляду незалежно від сплати судового збору, провадження за апеляційною скаргою позивача також було відкрито без сплати судового збору.

З урахуванням того, що судом апеляційної інстанції скаржнику відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, сума судового збору за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню зі скаржника на користь спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 271, 272, 273, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу довіреної особи кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 у територіальному виборчому окрузі № 25 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2019 р. в адміністративній справі № 160/2454/19 за позовом довіреної особи кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 у територіальному виборчому окрузі № 25 ОСОБА_2 до Окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу №25, Голови окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу №25 Кручініна Олександра Сергійовича, про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) , код банку отримувача (МФО) 899998 рахунок отримувача 1005, код класифікації доходів бюджету 22030101 судовий збір у розмірі 3457 (три тисячі чотириста п'ятдесят сім) грн. 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 березня 2019 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук