Справа № 370/1190/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 370/1190/17 Суддя (судді) першої інстанції: Тандир О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Мар'янівської сільської ради Макарівського району Київської області на рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 грудня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Мар'янівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання недійсним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Мар'янівської сільської ради Макарівського району Київської області (надалі за текстом - «Мар'янівська сільрада») № 91-11-VІІ від 03.11.2016 р. про відмову у наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- зобов'язати Мар'янівську сільраду повторно розглянути заяву від 01.04.2016 р. та прийняти рішення, яким надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_1 у зв'язку з чим звернувся до відповідача із заявою поро надання дозволу розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, проте йому було відмолено. Постановою Макарівського районного суду Київської області від 01.04.2016 р. Мар'янівську сільраду зобов'язано повторно розглянути подану заяву, однак спірним рішенням відповідач знову йому відмовив.

Вважаючи таку відмову незаконною, ОСОБА_2 просив задовольнити позов.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене у справі судове рішення та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник зазначає, що позивач не є власником домоволодіння АДРЕСА_1.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у квітні 2016 року ОСОБА_2, звернувся до Мар'янівської сільради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд АДРЕСА_2.

Рішенням Мар'янівської сільради за № 58-7-VІІ від 27.05.2016 року позивачеві відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 07.09.2016 року рішення Мар'янівської сільради № 58-7-VІІ від 27.05.2016 року скасовано та зобов'язано відповідача повторно розглянути питання про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування особистого житлового будинку.

За результатами повторного розгляду зазначеною заяви Мар'янівською сільрадою прийнято рішення № 91-11-VІІ від 03.11.2016 р., яким позивачеві відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування особистого житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Рішення вмотивовано тим, що згідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 20.06.2013 року у справі № 370/787/13-ц право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_3

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За змістом пункту «г» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах у розмірі не більше 0,10 гектара.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись до Мар'янівської сільради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою позивач посилався на те, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_1.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 20.06.2013 року у справі № 370/787/13-ц право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_3

За даними Свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 28.04.2015 р. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Згідно Свідоцтв про право на спадщину спадкоємцем ОСОБА_3 є ОСОБА_5

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, позивачем не доведено жодним належним та допустимим доказом, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно ж до наведених приписів статті 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів.

За таких обставин ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Мар'янівської сільської ради Макарівського району Київської області задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 19 березня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук