Справа № 1640/3010/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 р.Справа № 1640/3010/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року, суддя С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 26.10.18 року по справі № 1640/3010/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування акту, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2018 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати акт форми Н-5* від 14 серпня 2018 року розслідування нещасного випадку, та акт №6 форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджені за фактом раптового погіршення стану здоров'я 01 червня 2017 року майора поліції ОСОБА_1, старшого юрисконсульта відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Полтавській області, як такі, що не відповідають нормам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346,

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області за фактом нещасного випадку, що стався 01 червня 2017 року з майором поліції, старшим юрисконсультом відділу правового забезпечення ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* та акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1* із зазначенням в них, що нещасний випадок стався в період проходження служби і пов'язаний з виконанням службових обов'язків та взяти зазначений випадок на облік.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Комісія із розслідування нещасного випадку дійшла помилкового висновку відносно того, що погіршення стану здоров'я ОСОБА_1 це наслідок захворювання, яке було раніше, а не раптового погіршення стану здоров'я працівника під час виконання ним посадових обов'язків.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано акт Комісії Головного управління Національної поліції в Полтавській області форми Н-5* від 14 серпня 2018 року розслідування нещасного випадку, що стався 01 червня 2017 року близько 09 год. 30 хв.

Визнано протиправним та скасовано акт №6 форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений начальником Головного управління Національної поліції у Полтавській області 14 серпня 2018 року.

Зобов'язано Головне Управління Національної поліції в Полтавській області (, адреса місцезнаходження: вул. Пушкіна, 83, м.Полтава, 36000) повторно провести службове розслідування за фактом раптового погіршення стану здоров'я 01 червня 2017 року майора поліції ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 36009), старшого юрисконсульта відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Полтавській області та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346 з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області, подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначив, що погіршення стану позивача не було раптовим і мало місце ще до проходження служби в Національній поліції. Тобто подібні приступи епінападу траплялися із потерпілим до 01.06.2017, хворобу було діагностовано та прописано препарати для запобігання подібних погіршень стану здоровя. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 сам не вжив заходів для запобігання погіршення його стану здоровя (своєчасне приймання ліків). Таким чином, ситуація, яка трапилась з позивачем не є нещасним випадком або професійним захворюванням.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу позивач зазначив, що до 01.06.2017 жодною медичною установою діагноз епілепсія йому не було встановлено. Приводом для проведення розслідування є лікарський документ, в якому зафіксовано раптове погіршення стану здоровя. За результатами розгляду свідоцтва про хворобу, позивача було звільнено з ГУНП в Полтавській області. Однак, з огляду на наявність факту раптового погіршення здоровя, судового рішення, яким цей факт підтверджено, відповіді медичної установи, відповідач робить висновок, що факту раптового погіршення стану здоровя не було. У звязку з наведеним, позивач просить апеляційну скаргу ГУПН в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 19.02.2019 позивач та представники відповідача підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП у Полтавській області, що не заперечується сторонами.

01 червня 2017 року ОСОБА_1, виконуючи свої службові обов'язки із представництва інтересів УМВС України в Полтавській області, здійснював доставку кореспонденції до Ленінського районного суду міста Полтави у справах №553/3766/16-а за позовом ОСОБА_4 та №553/3703/16-а за позовом ОСОБА_5 до УМВС.

Як випливає із письмових пояснень позивача вийшовши із будинку Ленінського районного суду міста Полтави, близько 09:30 год. у нього запаморочилося в голові і він втратив свідомість.

Відповідно до листа зворотнього звязку №045305 від 01 червня 2017 року Полтавського обласного центру екстреної медичної допомоги зафіксовано: стан після епіприступу.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3857 ОСОБА_1 встановлений діагноз: стійкі наслідки перенесеної нейроінфекції з розсіяною мікросимптоматикою, симптоматичною епілепсією з рідкими (1-2 рази на місяць) генералізованими нападами. Стан після судомного нападу (01.06.17).

27 червня 2017 року позивач був оглянутий військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області", де відповідно до свідоцтва про хворобу №192 від 27 червня 2017 року йому встановлений діагноз: епілепсія із первинно генералізованими судомними нападами щомісячними та абсансами щотижнево, без психічних розладів на резидуально-органічному фоні з розсіяною мікросимптоматикою. Остеохондроз шийного відділу хребта, полісегментарні протрузії МХД С2-С5. ГЕРХ. Хронічний гастродуоденіт з підвищеною кислоутворюючою функцією в ст. нестійкої ремісії. ДОА колінних суглобів без порушення функції. Хронічний комбінований геморой III ст. Гранична ангіопатія сітківки обох очей, ТАК, повязані з проходженням служби в поліції.

30 червня 2017 року наказом ГУНП у Полтавській області №267о/с майора поліції ОСОБА_1 (0119388), старшого юрисконсульта відділу правового забезпечення, згідно із Законом України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу), 03 липня 2017 року .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 березня 2018 року по справі №816/293/18, яке набрало законної сили 14 травня 2018 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що виразилася у відмові проводити службове розслідування за фактом раптового погіршення стану здоров'я 01 червня 2017 року майора поліції ОСОБА_1, старшого юрисконсульта відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Полтавській області відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346 та зобов'язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області провести службове розслідування за фактом раптового погіршення стану здоров'я 01 червня 2017 року майора поліції ОСОБА_1, старшого юрисконсульта відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Полтавській області та оформити його результати у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346.

Листом від 09 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Полтавській області, в якому просив на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 березня 2018 року по справі №816/293/18 провести службове розслідування за фактом раптового погіршення стану здоров'я 01 червня 2017 року майора поліції ОСОБА_1, старшого юрисконсульта відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Полтавській області та оформити його результати у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346 та скласти і затвердити акти розслідування нещасного випадку за формами Н-5 та Н-1 (а.с. 61).

14 серпня 2018 року Комісією ГУНП в Полтавській області складено ОСОБА_2 розслідування нещасного випадку, що стався 01 червня 2017 року близько 09 год. 30 хв.

Цього ж дня начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 затверджено ОСОБА_6 №6 про нещасний випадок невиробничого характеру.

За висновками вказаних ОСОБА_6 подія, яка трапилася із майором поліції, старшим юрисконсультом відділу правового забезпечення ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 не являється нещасним випадком у відповідності до пункту 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346.

Не погоджуючись із такими висновками ГУНП в Полтавській області позивач звернувся до суду із вимогами скасувати ОСОБА_6 форми Н-5* і ОСОБА_6 №6 форми НТ* та зобов'язати видати нові ОСОБА_6.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних актів, а тому вони підлягають скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Згідно зі статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов'язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні функції і який виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 статті 19 Цивільно процесуального кодексу України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку (ч. 3 ст. 17 Закону № 1105-ХІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 1105-ХІV, акт про розслідування нещасного випадку є одним з документів, необхідних для розгляду Фондом справ про страхові виплати.

З метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 грудня 2002 року за №1346.

Відповідно до пункту 3.5 Порядку №1346 зазначено, що керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).

У підрозділах, де немає спеціалістів з охорони праці, головою комісії з розслідування призначається посадова особа, на яку наказом керівника покладені функції з питань охорони праці в порядку сумісництва.

Згідно із пунктом 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Колегія суддів зазначає, що Комісія не здійснювала владні управлінські функції на основі законодавства, а розслідувала нещасний випадок на виробництві, про що 14.08.2018 склала відповідні акти за формами Н-5* та НТ*, які не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому не можуть бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Справи про оскарження актів розслідування нещасних випадків підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки такі спори стосуються здоров'я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, права на відшкодування шкоди внаслідок настання нещасного випадку, або виникають із трудових правовідносин.

Аналогічні висновки висловлені в Постанові Великої палати Верховного суду по справі 826/4176/18 від 13.02.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний спір не відноситься до компетенції адмінстративних судів і не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не врахував суть спірних правовідносин та дійшов необґрунтованого висновку про те, що справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства, тому ухвалене судове рішення підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року по справі № 1640/3010/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування акту, зобовязання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в суді загальної юрисдикції за правилами та в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_7
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_8 ОСОБА_9
Повний текст постанови складено 25.03.2019 року