Справа № 187/18/19
Суддя: Іщенко І. М.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 187/18/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р.

Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М. при секретарі Клисак Н.Г.,розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції У Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови

В С Т А Н О В И В

3.01. 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії дпо18 № 862000 ВІД 24.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, зазначивши що 21.12.2018 року в 13-20 він працюючи водієм експедитором на ПаАТ

« Миронівський хлібопродукт» керував автомобілем « Мерседес» н.з. АН288ВЕ в м. Павлоград і рухався із торгівельної точки по вул.Терьошкіна. По дорозі йому зателефонував телефон і він взявши його до рук, відбив виклик в поклав телефон в кабіну автомобіля, але в цей час був зупинений відповідачем і було на нього складений протокол за порушення ст. 122 ч.2 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 грн, за те, що він користувався мобільним телефоном під час руху. Позивач просить скасувати постанову і закрити провадження по справі, так як він заперечує факт правопорушення і на час руху він мобільним телефоном не користувався.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, заперечуючи факт правопорушення по ст. 122 ч.2 КУпАп.

В судове засідання позивач ОСОБА_1В надав заяву про слухання справи у його відсутність у звязку з виробничою необхідністю і неможливістю присутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідач інспектор патрульної поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції У Дніпропетровській області ОСОБА_2 до суду не зявився , заперечував проти позову.

Ознайомившись із матеріалами справи та доказами по справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до п.п. 2.9 "д" ПДР водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2 і 3 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р. №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу III зазначеної інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Зі змісту норм ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП суд доходить до висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 2 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо достовірно встановити порушення позивачем п.п. 2.9 "д" ПДР відповідач не надав.

Крім того, відповідно до постанови серії ДПО 18 № 862000 від 24.12.2018 року позивачем ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення в 13-20 по вул. Тернівська в м. Павлограді, проте в позові позивач пояснює, що він керував транспортним засобом в м. Павлограді по вул.. Терьошкіна 21.02.2018 року, а не 24.12.2018 року і адміністративний протокол складався на нього саме 21.02.2018 року, в якому він не розписувався.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 не довів суду правомірність прийняття ним постанови від 24.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 122 ч.2 КУпАп, а саме ті обставини, що позивач 24.12.2018 року під час керування транспортним засобом користувався мобільним телефоном, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції У Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції У Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 24.12.2018 року серії ДПО18 № 862000 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення штрафу в розмірі 425 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_3