Справа № 280/171/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 березня 2019 року Справа № 280/171/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

ОСОБА_1 (69091, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б, )

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1І.) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з урахуванням пільг встановлених статтею 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для пенсії її чоловіка, ОСОБА_2 з 25 червня 2018 року.

Ухвалою суду від 21 січня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику осіб), а справу призначено до розгляду на 20 лютого 2019 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який помер 13 червня 2001 року, був ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Позивач у березні 2018 року та у червні 2018 року звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про вид та розмір пенсії ОСОБА_1 та можливість переходу пенсію по втраті годувальника. Відповідач повідомив позивача про недоцільність призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника у звязку із її зменшенням порівняно з пенсією, яку позивач отримує на день звернення. Позивач не погоджується із такими діями відповідача, вважає їх протиправними.

ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Представник Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№5088 від 07 лютого 2019 року), відповідно до якого зазначено, що пенсія по втраті годувальника обчислюється відповідно до пункту 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ №1210 від 23 листопада 2011 року, та будь якого іншого порядку обчислення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України №796-ХІІ від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не існує. Відповідач звертає увагу, що позивач отримує пенсію за віком, розмір якої є більшим, ніж розмір пенсії по втраті годувальника, на яку позивач просив перевести її. Отже, за таких обставин провести перерахунок пенсії позивача по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач вважає недоцільним, оскільки розмір пенсії позивача зменшується.

Представник Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 15 березня 2018 року, в якій, серед іншого, просив надати інформацію про можливість переходу на пенсію по втраті годувальника.

Відповідач листом від 19 березня 2018 року №185/Б-9 надав позивачу запитувані документи та інформацію, та зазначив, що загальний розмір пенсії в разі втрати годувальника складе 1487,11 грн. Також зазначив, що розмір пенсії позивача за віком після перерахунку з 01 січня 2018 року становить 1969,72 грн.

Згідно Розпорядження №174017 від 256 березня 2018 року щомісячний розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року склав 1969,72 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 16 квітня 2018 року, в якій просив надати розрахунок стажу ОСОБА_2, розрахунок заробітку ОСОБА_2 в період перебування в зоні ЧАЕС, розрахунок пенсії ОСОБА_2 з усіма коефіцієнтами на момент смерті.

Відповідач листом від 02 травня 2018 року №266/Б-9 надав позивачу запитувані документи.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою від 25 червня 2018 року, в якій просила призначити їй пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітку ОСОБА_2 в зоні відчуження, статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», коефіцієнту середньої заробітної плати за два роки, а саме за 2017-2018 роки та з урахуванням 100% втрати працездатності.

Відповідач листом від 11 липня 2018 року №420/Б-9 повідомив, що перехід з пенсії за віком ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України №1058 на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є недоцільним.

ОСОБА_1 не погоджуючись із такими діями відповідача звернулась до суду із позовом.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Порядок обчислення пенсій відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок).

За приписами пункту 9 Порядку пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у звязку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою:

П=Зс х Кзс х Кв/(100 %)

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування";

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс=Ск/К

де Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (Кз1 + Кз2 + Кз3 + + ... + Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження у 1986-1990 роках;

К - кількість місяців, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати.

Коефіцієнт заробітної плати (Кз1, Кз2, Кз3, ..., Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження, який враховується під час обчислення пенсії, визначається за формулою:

Кз=Зв/Зсм

де Кз - коефіцієнт заробітної плати;

Зв - сума заробітної плати за роботу в зоні відчуження за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати,за період 1986-1990 років;

Зсм - показник середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 р. № 1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" (Офіційний вісник України, 2003 р., № 47, ст. 2431), за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, за період 1986-1990 років.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається:

для пенсій по інвалідності - як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи;

для пенсій по втраті годувальника - як співвідношення кількості непрацездатних членів сімї до кількості таких членів сімї з урахуванням потерпілого (у відсотках)

Кв=Ку/(Ку+1)=100%

де Ку - кількість непрацездатних членів сімї.

Таким чином, суд погоджується із твердженнями відповідача, що у разі обчислення позивачу пенсії по втраті годувальника за чоловіка - ОСОБА_2, - смерть якого повязана із участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, пенсія позивачу буде встановлена в розмірі 50% від розміру пенсії по інвалідності померлого годувальника (підпункт 4 пункту 11 Порядку) та розрахована з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу, що застосовується для призначення пенсії за 2006 рік 928,81 грн. х 2,27374 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначений за періоди з 01 червня 1986 року по 03 червня 1986 року.

За приписами підпункту 1 пункту 11 Порядку мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, а саме для осіб з інвалідністю I групи - становить180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, мінімальний розмір пенсії годувальника I групи інвалідності не може бути нижчим 2613,60 грн, відповідно до цього розміру основний розмір пенсії в разі втрати годувальника не може бути нижчим 1306,80 грн. (50% від 2613,60 грн.), до вказаного розміру пенсії також нараховується щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи 113,88 грн., та підвищення дітям війни - 66,43 грн. Отже загальний розмір пенсії у разі втрати годувальника складає 1487,11 грн.

З наданого відповідачем розрахунку пенсії позивача за віком судом встановлено, що з урахуванням всіх складових пенсії розмір пенсії позивача за віком з 01 січня 2018 року складає 1969,72 грн.

Тобто, розмір пенсії за віком, який отримує позивач на час звернення до відповідача із заявою про переведення на інший вид пенсії, є більшим, ніж розмір пенсії по втраті годувальника.

Пунктом 4 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» імперативно встановлено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність твердження відповідача щодо недоцільності переведення позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Позивач не погоджується із розрахунком пенсії ОСОБА_2, проведеним відповідачем, отже вважає невірним і розрахунок пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника невірним, у звязку з неврахуванням відповідачем статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте суд зазначає, що позивач на обґрунтування своєї позиції не надає розрахунок пенсії, який вважає вірним, та з якого б вбачалось, в чому саме полягає невідповідність вимогам чинного законодавства розрахунку пенсії, проведеного відповідачем.

До того ж суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вже зазначалось вище, пенсія у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи повинна розраховуватись на підставі приписів Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, та будь якого іншого порядку обчислення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України №796-ХІІ від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чинним законодавством не передбачено.

Крім того, з наведеного вище розрахунку вбачається, що розмір пенсії за віком, який отримує позивач, є більшим, ніж розмір пенсії по втраті годувальника, отже на підставі приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення позивача на пенсію у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи буде суперечити вимогам чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що правомірність та обґрунтованість розрахунку пенсії ОСОБА_2, проведеного відповідачем, - не є предметом розгляду даної справи, позивачем не надано також належних доказів визнання неправомірним розрахунку пенсії ОСОБА_2, отже твердження позивача про те, що розрахунок пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника є невірним внаслідок невірного розрахунку пенсії ОСОБА_2 є необґрунтованими і недоведеними.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (69091, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б, ) про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20 березня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов