Справа № 444/2124/18
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2124/18
Провадження № 2-а/444/11/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/повне/

15 березня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови про порушення митних правил, в якому просить поновити строк на оскарження постанови Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 4436/20900/17 від 02.10.2017 року, скасувати постанову Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 4436/20900/17 від 02.10.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (МКУ) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі - 8500 грн., закрити провадження по справі про порушення ОСОБА_1 митних правил № 4436/20900/17 від 02.10.2017 року відкритої відносно нього за ознаками правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Позивач у судове засідання не прибув, однак представник позивача подав письмове клопотання, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити. Окрім цього зазначила, що просить дану справу розглядати у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав на адрес суду відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві у зв»язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з постанови № 4436/20900/17 від 02.10.2017 року, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало порушення останнім митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Вказане порушення полягало у перевищенні встановленого ст. 95 МКУ терміну транзиту автомобіля марки «RENAULT», модель «THALIA», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 більш ніж на 10 днів.

Так, на вказаному автомобілі позивач 19.03.2017 здійснив приватну поїздку з Республіки Польща до України через м/п «Угринів» Львівської митниці ЛФС смугою спрощеного митного контролю «Зелений коридор» в митному режимі «Транзит».

Відповідно до ст. 90 МКУ, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 МКУ, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень у 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За порушення строків встановлених ст. 95 МК України встановлена відповідальність, передбачена ст. 470 МК України.

У відповідності до ч. 3 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Поряд з цим, положеннями статті 467 МК України визначені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, а саме:

-якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень,

-якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (судцями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (судцями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень,

-у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

Саме встановлення 10-денного строку є основним критерієм віднесення зазначеного адміністративного проступку до нетриваючого. Адже встановлення часових меж здійснення такого проступку як перевищення визначеного ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на 10 діб, а також втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів позбавляє такий проступок характеру триваючого правопорушення, оскільки це правопорушення завершується із закінченням 10-денного строку і вже не продовжується, тому що обов'язок особи доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних та інших документів на ці товари припинений.

За наведеного, порушення митних правил визначене у спи 470 МК України не віднесене до триваючих, оскільки є вчиненим вже на 11 день з моменту ввезення транспортного засобу на митну територію України, а тому адміністративне стягнення за порушення митних правил передбачене у ч. 3 ст. 470 МК України може бути накладене не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Аналогічну позицію займає Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 14 червня 2016 року по справі № К/800/381/16 та в Ухвалі від 09 червня 2016 року по справі № К/800/52748/15.

Зважаючи на викладені вище законодавчі положення, враховуючи те, що з моменту вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МКУ (30.03.2017 року - 11 день з моменту ввезення транспортного засобу на митну територію України) та до моменту винесення постанови № 4436/20900/17 від 02.10.2017 року минуло більше 6 місяців, суд приходить до висновку, що вказана постанова підлягає скасуванню у відповідності до ст. 531 МКУ, а провадження - закриттю згідно з ст. 247 КУпАП.

Окрім цього суд приймає до уваги і те, що позивача ОСОБА_1 не було повідомлено про розгляд даної справи про порушення митних правил ані поштовим відправленням з повідомленням про вручення, ані у будь-який інший спосіб. Більше того, наслідком такого не повідомлення є обмеження можливості позивача у доведенні його невинуватості шляхом поданням доказів. Описані вище обставини є грубим порушенням визначених Митним Кодексом України завдань провадження у справі про порушення митних правил а також прав ОСОБА_3, визначені ст. 498 МК України, зокрема, на присутність під час розгляду справи, поданні та дослідженні доказів, заявлені клопотань, тощо.

Разом з тим суд вважає, що позивач пропустив встановлений ст. 289 КУпАП 10-денний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення з незалежних від нього причин /внаслідок не повідомлення його про дату та місце розгляду справи, був відсутній на такому, а повний текст постанови № 4436/20900/17 від 02.10.2017 року отримав лише 12.07.2018 - після отримання її поштовим рекомендованим відправленням № 812 із Львівської митниці ДФС/ у зв'язку з чим вважає за необхідне поновити такий строк.

Разом з тим, суд вважає, що докази на безпідставність даного позову представника відповідача, які надані представником відповідача в їх контексті не спростовують доводів позивача, які викладені в позовній заяві.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 139, 241, п. 10 ч. 2 ст. 245, 246, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Поновити строк на оскарження постанови Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 4436/20900/17 від 02.10.2017 року.

Скасувати постанову Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 4436/20900/17 від 02.10.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (МКУ) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі - 8500 грн.

Закрити провадження по справі про порушення ОСОБА_1 митних правил № 4436/20900/17 від 02.10.2017 року відкритої відносно нього за ознаками правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Є. Мікула