Справа № 583/5363/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 р. м. ХарківСправа № 583/5363/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Чалого І.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Прокуратури Сумської області на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2019 року (суддя Плотникова Н.Б.; м. Охтирка; рішення виготовлено 21.01.2019 року у повному обсязі) по справі № 583/5363/18

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, третя особа: Прокуратура Сумської області

про визнання незаконними дій головного державного виконавця та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1А.), звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту відповідач 1, Департамент ДВС), головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач 2, державний виконавець), третя особа: Прокуратура Сумської області (далі по тексту третя особа), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 57551659 по виконавчому листу № 583/1207/17, виданому Охтирським міськрайонним судом Сумської області 07.11.2017 року та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження, винесену 10.12.2018 року;

- зобовязати державного виконавця здійснити заходи примусового виконання рішення у повному обсязі та у спосіб і в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач вказує, що постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа ВП № 57551659, виданого з виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року по справі № 583/1207/17, яке залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 року, прийнята державним виконавцем безпідставно та передчасно, з неповним обсягом виконавчих дій та не у відповідності до способу та порядку, який встановлений виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», оскільки вказане судове рішення виконано боржником в неповному обсязі.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 57551659 від 10.12.2018 року з примусового виконання виконавчого листа № 583/1207/17, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 07.11.2017 року.

Скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 Тарасовича ВП № 57551659 від 10.12.2018 року з примусового виконання виконавчого листа № 583/1207/17, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 07.11.2017 року.

Зобовязано головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 здійснити заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з примусового виконання виконавчого листа № 583/1207/17, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 07.11.2017 року на виконання постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 р., яким зобовязано прокуратуру Сумської області видати ОСОБА_1 в звязку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505» та до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії за вислугу років на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку старшого прокурора міжрайонної прокуратури (прокурора місцевої прокуратури) відповідно до частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ за грудень 2015 року станом на 01 грудня 2015 року, з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у звязку з виходом на пенсію за вислугу років, виходячи з окладу працюючого прокурора місцевої прокуратури та відсотку щомісячної премії для працівників органів прокуратури Сумської області за грудень 2015 року.

Судове рішення вмотивовано висновком про безпідставність та передчасність закінчення виконавчого провадження головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, в звязку з тим, що ним не проведено необхідного обсягу виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року, не у відповідності до способу та порядку, встановлених діючим законодавством.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третьою особою - Прокуратурою Сумської області, подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2019 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на помилковість висновку суду першої інстанції про невірне визначення прокуратурою Сумської області у довідці про заробітну плату від 23.11.2018 №18-589вих18 розміру посадового окладу та безпідставність і передчасність закінчення відповідного виконавчого провадження.

Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 12 та п. 1 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» №1697-УІІ починаючи з 15.12.2015 у системі органів прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону.

Також Додаток 7 до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яким визначено схему посадових окладів працівників місцевих прокуратур, згідно з п. З постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №763 «Про внесення змін до постанови до Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505» набрав чинності лише з 15.12.2015.

У зв'язку з цим станом на 01.12.2015 місцеві прокуратури ще не були створені, фактично не функціонували та, відповідно, посадові оклади прокурорів місцевих прокуратур ще не були запроваджені.

Таким чином, надання прокуратурою Сумської області позивачу довідки про заробітну плату виходячи із посадового окладу працівників місцевих прокуратур станом на 01.12.2015 є неможливим, оскільки місцеві прокуратури та схема посадових окладів їх працівників були запроваджені пізніше, з 15.12.2015, та відповідно станом на 01.12.2015 були відсутні. Про вказану обставину зазначено у примітці до довідки про заробітну плату від 23.11.2018 №18-589вих18.

Крім того, скаржник зазначає, що згідно з резолютивною частиною рішення Охтирського міськрайонного суду від 18.07.2017 у справі №583/1207/17 та виданого на його підставі виконавчого листа від 07.11.2017, прокуратуру зобов'язано видати довідку про заробітну плату, «виходячи з розміру місячного заробітку старшого прокурора міжрайонної прокуратури (прокурора місцевої прокуратури)». Таке формулюваня не виключає можливість надання прокуратурою Сумської області в межах виконання зазначеного судового рішення довідки про заробітну плату, виходячи з розміру заробітку саме прокурора міжрайонної прокуратури.

За таких обставин, на переконання апелянта, надання прокуратурою Сумської області позивачу довідки про заробітну плату від 23.11.2018 №18-589вих18, виходячи із розміру посадового окладу прокурора міжрайонної прокуратури, є належним виконанням рішення Охтирського міськрайонного суду від 18.07.2017 у справі №583/1207/17 та виданого на його підставі виконавчого листа від 07.11.2017.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити дії.

Зобовязано прокуратуру Сумської області видати ОСОБА_1 в звязку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505» та до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії за вислугу років на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку старшого прокурора міжрайонної прокуратури (прокурора місцевої прокуратури) відповідно до частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ за грудень 2015 року станом на 01 грудня 2015 року, з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у звязку з виходом на пенсію за вислугу років, виходячи з окладу працюючого прокурора місцевої прокуратури та відсотку щомісячної премії для працівників органів прокуратури Сумської області за грудень 2015 року.

04.10.2017 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду вказану постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2018 року залишено без змін.

07.11.2017 року ОСОБА_1 видано виконавчий лист за постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року по справі № 583/1207/17, провадження № 2-а/583/45/17, який позивач разом із заявою 11.10.2017 року направив на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

31.10.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57551659 з примусового виконання постанови Охтирського міськрайонного суду від 18.07.2017 року по справі № 583/1207/17, провадження № 2-а/583/45/17.

На виконання зазначеної вище постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року по справі № 583/1207/17, провадження № 2-а/583/45/17 прокуратура Сумської області 23.11.2018 року надала ОСОБА_1 довідку № 18-589 про те, що він працював в прокуратурі Сумської області на посаді старшого прокурора міжрайонної прокуратури та заробітна плата на цій посаді станом на 01.12.2015 року складає: 1804,00 гривень - посадовий оклад; 130, 00 гривень - надбавка за класний чин радника юстиції; 773,60 гривень надбавка за вислугу років в органах прокуратури (40%); 1895,32 гривень середній розмір надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за відповідною посадою (70%); 7739,81 гривень середній розмір премії за загальними результатами роботи за відповідною посадою (168,15%); 383,58 гривни матеріальна допомога на оздоровлення (1/12 місячної заробітної плати без премії); 383,58 гривни матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань (1/12 місячної заробітної плати без премії), що разом становить 13109, 89 гривень.

У вказаній вище довідці прокуратури Сумської області № 18-589 від 23.11.2018 року також зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 12, п.1 розділу XII Закону № 1697-VII місцеві прокуратури у системі прокуратури України діють з 15.12.2015 року, з цієї ж дати ліквідовано всі міжрайонні прокуратури, тому видати довідку з посадовим окладом прокурора місцевої прокуратури станом на 1 грудня 2015 року немає підстав.

10.12.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 винесено постанову ВП № 57551659 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 583/1207/17, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 07.11.2017 року, в звязку з фактичним виконанням виконавчого документа на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст..40 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погодившись з прийнятим державним виконавцем рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Згідно частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За приписами ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб ), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначає Закону України Про виконавче провадження.

Згідно ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

В частини 2 цієї статті визначено перелік документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону №1404-VIII державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно приписів частини 1 та 2 статті 18 Закону №1404 встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 18 Закону №1404, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішенням, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Перелік підстав, відповідно до яких виконавче провадження підлягає закінченню, визначені в статті 39 Закону № 1404-VIII.

Однією із підстав, є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст. 39 Закону).

Стаття 40 Закону № 1404-VIII визначає наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Відповідно до частини 1 цієї статті у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Матеріали справи свідчать, що підставою для прийняття оскарженої постанови про закінчення виконавчого провадження згідно із п.9 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VIII слугував лист прокуратури Сумської області від 26.11.2018 № 18-591 в якому повідомлено державного виконавця, що стягувачу видано довідку про заробітну плату від 23.11.2018 № 18-589вих-18, чим фактично виконано виконавчий документ.

Судом встановлено, що позивач висловлює незгоду з тим, що боржником у довідці від 23.11.2018 № 18-589вих-18 невірно вказано розмір посадового окладу, що вплинуло на інші складові та загальну суму заробітної плати, а саме: зазначено посадовий оклад старшого прокурора міжрайонної прокуратури у розмірі 1804 грн., замість посадового окладу працюючого прокурора місцевої прокуратури за грудень 2015 року, про що зазначено у рішенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року по справі № 583/1207/17.

Перевіряючи такі доводи позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 після надходження від прокуратури Сумської області листа від 26.11.2018 № 18-591 витребував від боржника відповідну довідку від 23.11.2018 № 18-589вих-18 та перевірив виконання боржником судового рішення.

Як вбачається із постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року по справі № 583/1207/17, прокуратуру Сумської області зобовязано видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505» та до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», для перерахунку пенсії за вислугу років на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку старшого прокурора міжрайонної прокуратури (прокурора місцевої прокуратури) відповідно до частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ за грудень 2015 року станом на 01 грудня 2015 року, з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у звязку з виходом на пенсію за вислугу років, виходячи з окладу працюючого прокурора місцевої прокуратури та відсотку щомісячної премії для працівників органів прокуратури Сумської області за грудень 2015 року.

Тобто, вказаним судовим рішенням на прокуратуру Сумської області покладено обовязок видати позивачу довідку про заробітну плату, у звязку із підвищенням посадових окладів працівників прокуратури, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №763 та від 09 грудня 2015 року №1013, виходячи з окладу працюючого прокурора місцевої прокуратури та відсотку щомісячної премії для працівників органів прокуратури Сумської області за грудень 2015 року.

Водночас, як слідує із виданої ОСОБА_1 довідки від 23.11.2018 № 18-589вих-18 (а.с. 19), на виконання зазначеного судового рішення, заробітну плату позивачу для перерахунку пенсії обчислено виходячи із посадового окладу старшого прокурора міжрайонної прокуратури у розмірі 1804,00 грн. згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505.

Враховуючи викладене, висновок державного виконавця про підтвердження боржником фактичного виконання виконавчого документу слід вважати передчасним та таким, що зроблений без дослідження та належної перевірки всіх фактичних обставин щодо факту повного виконання судового рішення.

При винесенні оскарженої постанови, державний виконавець обмежився тільки інформацією боржника про видачу стягувачу довідки про заробітну плату, а тому такі його дії є протиправними.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, факт дотримання визначеної законом правової процедури при винесенні оскаржуваної постанови не доведено.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є протиправними, а постанова про закінчення виконавчого провадження від 10.12.2018 року ВП № 57551659 - передчасною, прийнятою без врахування положень статей 18 та 63 Закону № 1404-VIII щодо обовязку державного виконавця перевірити повне виконання рішення боржником, у звязку з чим підлягає скасуванню, а вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про зобовязання державного виконавця здійснити заходи примусового виконання рішення у повному обсязі та у спосіб і в порядку, які встановлені виконавчим документом, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, скасування судом постанови про закінчення виконавчого провадження є підставою для поновлення виконавчого провадження та вжиття державним виконавцем відповідних заходів примусового виконання виконавчого листа № 583/1207/17, виданого 07.11.2017 Охтирським міськрайонним судом Сумської області, відповідно до обовязків, покладених на державного виконавця Законом №1404-VIII.

У зв'язку з цим та враховуючи відсутність підстав вважати, що після відновлення виконавчого провадження ВП № 57551659 державним виконавцем не буде здійснено заходи примусового виконання рішення у повному обсязі та у спосіб і в порядку, які встановлені виконавчим документом, колегія суддів вважає, що вказана вимога ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року)

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін залишити; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Згідно п. п. 1, 3, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 про зобовязання державного виконавця здійснити заходи примусового виконання рішення у повному обсязі та у спосіб і в порядку, які встановлені виконавчим документом підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині постанови про відмову у задоволенні позову зазначених позовних вимог.

В іншій частині рішення доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокуратури Сумської області задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2019 року по справі № 583/5363/18 скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 здійснити заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з примусового виконання виконавчого листа № 583/1207/17, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області 07.11.2017 року на виконання постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 р., яким зобовязано прокуратуру Сумської області видати ОСОБА_1 в звязку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505» та до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії за вислугу років на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку старшого прокурора міжрайонної прокуратури (прокурора місцевої прокуратури) відповідно до частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ за грудень 2015 року станом на 01 грудня 2015 року, з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у звязку з виходом на пенсію за вислугу років, виходячи з окладу працюючого прокурора місцевої прокуратури та відсотку щомісячної премії для працівників органів прокуратури Сумської області за грудень 2015 року.

Прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2019 року по справі № 583/5363/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту набрання постановою законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5