Справа № 9901/147/19
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 березня 2019 року

Київ

справа №9901/147/19

адміністративне провадження №П/9901/147/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,

у с т а н о в и в :

20 березня 2019 року у Верховному Суді зареєстровано адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач у справі) до Президента України (далі - відповідач у справі), в якому він просить визнати незаконною бездіяльність Президента України щодо ненадання відповіді по суті звернення позивача отриманого відповідачем 26 грудня 2018 року та зобов'язати Президента України надати позивачу відповідь по суті звернення ОСОБА_1 отриманого відповідачем 26 грудня 2018 року.

Позов обґрунтовує тим, що ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 отриманого відповідачем 26 грудня 2018 року, є порушенням прав позивача, президентських обов'язків та підлягають захисту судом.

Правовими підставами позовних вимог визначено положення статей 19, 40 Конституції України, статей 5, 9 Закону України «Про інформацію», статей 1, 3, 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статей 1, 3, 15 Закону «Про звернення громадян».

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви, Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Глава 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначає особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ.

Статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, пунктом 2 частини першої якої встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ, зокрема, щодо законності дій чи бездіяльності Президента України.

Пунктом четвертим частини п'ятої статті 160 КАС України передбачено, що позивач зазначає зміст позовних вимог і виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Повноваження Президента України визначаються виключно Конституцією України, зокрема, статтею 106.

Зміст позовної заяви не відповідає заявленим позовним вимогам до Президента України, так як фактично позивач висловлює свою незгоду із діями та бездіяльністю Адміністрації Президента України щодо ненадання відповіді на його звернення.

З доданих до позовної заяви матеріалів фактично можна зробити висновок, що листування відбувалось з Адміністрацією Президента України.

Указом Президента України від 25 лютого 2010 року № 265/2010 "Про першочергові заходи із забезпечення діяльності Президента України" створена Адміністрація Президента України.

Підпунктом двадцятим пункту четвертого Положення про Адміністрацію Президента України, затверджене Указом Президента України від 02 квітня 2010 року № 504/2010, визначені повноваження Адміністрації Президента України щодо організації розгляду звернень громадян до Президента України, а саме організовує прийом громадян, які звертаються до Президента України, розгляд звернень громадян, а також звернень органів місцевого самоврядування, політичних партій та громадських організацій (у тому числі професійних спілок), підприємств, установ, інших організацій, здійснює облік і аналіз таких звернень, на основі аналізу звернень розробляє та подає Президентові України пропозиції щодо розв'язання порушених у них проблем.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що саме до повноважень Адміністрації Президента України, а не Президента України, відноситься організація розгляду заяв позивачів до Президента України (прийняття заяви, її опрацювання, направлення до відповідного органу), що і було зроблено Адміністрацією Президента України.

Суд вважає, що позивачем оскаржуються дії, рішення або бездіяльність саме Адміністрації Президента України, як окремого суб'єкта, наділеного владними управлінськими функціями, а не до Президента України, що в поєднанні зі статтями 20 та 266 Кодексу адміністративного судочинства України унеможливлює розгляд такого позову Судом, на що позивачу слід звернути увагу при уточненні позовних вимог до відповідача.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивач не зазначив офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вважає за необхідне встановити позивачу десятиденний строк від дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання уточненої позовної заяви з обґрунтуванням того, у чому саме полягає бездіяльність Президента України щодо ненадання відповіді на звернення позивача, тоді як зазначене належить до повноважень Адміністрації Президента України, та зазначення офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача.

Керуючись статтями 1, 2, 3, 22, 160, 161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

у х в а л и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

2. Встановити десятиденний від дня отримання копії цієї ухвали строк для усунення недоліків позовної заяви.

3. Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

..........................

Р.Ф. Ханова,

Суддя Верховного Суду