Справа № 204/153/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2019 року

Київ

справа №204/153/16-а

адміністративне провадження №К/9901/62496/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Юрко І.В., Білак С.В., Шальєвої В.А. від 21.08.2018 у справі №204/153/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання дій та рішення неправомірними,

УСТАНОВИВ:

В січні 2018 року позивач подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року, в якій він, з урахуванням вимог уточненої заяви, просив змінити постанову суду апеляційної інстанції, а саме вказати дату перерахунку з 01 липня 2012 року, а не з 11 липня 2015 року.

В заяві посилається на п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України та вказує, що Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2016 року у справі №161/20170/14-а у подібних правовідносинах дійшов іншого висновку, ніж суд апеляційної інстанції у постанові від 30 березня 2016 року у справі № 204/153/16-а. Зокрема, у вказаній справі Верховний Суд України встановив, що позивачем строк звернення до суду не пропущений та до спірних відносин слід застосовувати положення спеціальних норм, а саме Закону України «Про прокуратуру». Вважає, що вказане є істотною обставиною, що не була і не могла бути відома йому, оскільки він не є стороною у наведеній справі, а також вказана обставина не була встановлена судом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року у справі № 204/153/16-а залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року змінити шляхом заміни слів та цифр "з 11 липня 2015 року" на слова та цифри "з 01 липня 2012 року".

В обґрунтування касаційної скарги вказує, що при ухваленні оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції не врахував, що нововиявленими можуть бути обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд. До спірних правовідносин необхідно було застосовувати положення ст. 99 КАС України, оскільки положення ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" на час його звернення за перерахунком пенсії у 2012 році були чинними та існували на час постановлення рішення.

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, в якому просив: визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська щодо перерахування йому з 01.07.2012 року пенсії у розмірі 80 % від заробітної плати, яка зазначена у довідці, виданій прокуратурою Дніпропетровської області від 31.08.2012 №18ор-149вих12 протиправними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська перерахувати з 01.07.2012 року призначену йому пенсію у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в розмірі 90 % місячного заробітку та виплатити різницю від суми належної пенсії в розмірі 90 % від заробітку і фактично виплаченої пенсії в розмірі 80 відсотків від заробітку за минулий період, починаючи з 01.07.2012 року та в подальшому виплачувати пенсію у розмірі 90 % від заробітної плати, зазначеної у довідці про заробітну плату, виданій прокуратурою Дніпропетровської області від 31.08.2012 року №18ор-49вих12 до підвищення заробітної плати прокурорським працівникам або до зміни пенсійного законодавства із урахуванням, передбачених законодавством України відрахувань.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року у справі №204/153/16-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про перерахування ОСОБА_2 з 01.07.2012 року пенсії у розмірі 80 % від заробітної плати, яка зазначена у довідці, виданій прокуратурою Дніпропетровської області від 31.08.2012 року за № 18ор-149вих.12.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська перерахувати з 01 січня 2016 року призначену ОСОБА_2 пенсію у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % місячного заробітку та виплатити різницю від суми належної пенсії в розмірі 90% від заробітку і фактично виплаченої пенсії в розмірі 80% від заробітку та в подальшому виплачувати пенсію у розмірі 90% від заробітної плати, зазначеної у довідці про заробітну плату, виданої прокуратурою Дніпропетровської області від 31.08.2012 року за №18ор-149вих.12 до підвищення заробітної плати прокурорським працівникам або до зміни до пенсійного законодавства із врахуванням, передбачених законодавством України відрахувань.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року змінено постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року, в абзаці третьому резолютивної частини постанови слова та цифри «з 01 січня 2016 року» замінено словами та цифрами «з 11 липня 2015 року». В іншій частині постанова залишена без змін.

Вважаючи істотною обставиною позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 25.05.2016 року у справі №164/1904/14 щодо застосування до спірних правовідносин положень ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", а не положень ст. 99 КАС України, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року.

Залишаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими, а помилково тлумачаться ним як істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об'єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв'язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об'єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Заявник вважає нововиявленою обставиною висновок Верховного Суду України, викладений у рішенні за результатами розгляду іншої справи.

Проте, в рішенні Верховного Суду України викладений правовий висновок, який не є нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фактично, заявник не згоден з постановою суду апеляційної інстанції, що також не є підставою для її перегляду за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, підстави для перегляду судового рішення згідно поданої ОСОБА_2 заяви відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

Т.О. Анцупова

О.П. Стародуб

Судді Верховного Суду