Справа № 442/8276/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1150/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2018 року у справі за його позовом до Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

суддя у І інстанції Курус Р.І.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Дрогобич,

дата складення повного тексту рішення 20 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

3 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову серії БР № 571907 від 25 листопада 2018 року про накладення на нього стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та провадження у справі закрити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2018 року у справі № 442/8276/18 у задоволенні позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів винесення 25 листопада 2018 року інспектором СРПП № 3 Ільницьким В.М. будь-якої постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. При цьому жодних доводів щодо незаконності винесеної 29 листопада 2018 року відповідачем постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивачем на надано і таких матеріали справи не містять. Тому у задоволені позову слід відмовити.

У апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просив зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вказана подія, яка зазначена в оскаржувані постанові відбулася, саме 25 листопада 2018 року. При цьому, вважає постанову БР № 571907 про накладення на нього адміністративного стягнення незаконною, оскільки винесена без проведення процедури розгляду таких справ. Звертає увагу апеляційного суду на те, що в постанові не зазначені будь-які докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, та його пояснення. Окрім того, сама копія постанови, яка вручена позивачу, складена на відбитку іншої постанови і не може бути прочитаною.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як слідує із позовної заяви ОСОБА_2, 25 листопада 2018 року у с. Нежухів Стрийського району Львівської області його зупинили працівники поліції через те, що у його автомобілі не світив один стоп сигнал. У зв'язку із цим поліцейський відносно нього виніс постанову серії БР № 571907 від 25 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не у автоматичному режимі. Зазначає, що зміст вказаної постанови йому незрозумілий, оскільки вручена копія постанови є неякісною. Із спілкування з інспектором йому стало відомо, що на нього було накладено адміністративне стягнення за частиною 1 статті 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн. Із вказаною постановою не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена без з'ясування усіх обставин справи, без врахувань його пояснень, без дотриманням процедури розгляду справи. Перед виїздом перевіряв технічний стан свого автомобіля, який був справний. Лампочка стоп сигналу могла перестати світити через потрапляння транспортного засобу на нерівності дорожнього полотна. У подальшому у присутності працівників поліції він усунув несправність. Вважає дії поліцейських при винесені вказаної постанови незаконними та такими, що грубо порушили його права. Тому просить постанову скасувати та закрити провадження у даній справі.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Із позовної заяви слідує, що позивачем заперечується факт наявності у його діях ознак адміністративного правопорушення.

Згідно із частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, з наданої позивачем копії оскаржуваної постанови неможливо встановити обставин та суть адміністративного правопорушення, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_2

При цьому апеляційний суд підкреслює те, що неодноразові звернення суду до Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області щодо надання належним чином завіреної копії оскаржуваної ОСОБА_2 постанови по справі про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника патрульної поліції з фіксацією обставин справи відповідачем було проігноровано.

Частиною 9 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку про те, що відповідачем не було доведено перед судом наявності у діях ОСОБА_2 ознак будь-якого адміністративного правопорушення, а отже позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позов ОСОБА_2

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 310, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2018 року у справі № 442/8276/18 та прийняти постанову, якою позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову серії БР № 571907 від 25 листопада 2018 року скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 21 березня 2019 року.