Справа № 540/199/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/199/19
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2Є.) 23.12.2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ОСОБА_1 ОДПІ № НОМЕР_1 від 23.11.2016 та № НОМЕР_2 від 23.11.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з огляду на те, що кредитором було прощено позичальнику частину боргу з урахуванням зміни курсу в валюті кредиту, а тому таке прощення не є додатковим благом та не спричиняє для позивача жодних податкових наслідків.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року, позов задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № НОМЕР_1 від 23.11.2016 та № НОМЕР_2 від 23.11.2016;

- стягнуто з ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у сумі 932, 67 грн.

Постановою Верховного Суду від 11.12.2018 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року скасовано, справу №821/2105/16 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року провадження у справі відкрито. Судове засідання призначено на 26.02.2019 року.

Ухвалою суду від 26.02.2019 року замінено первісного відповідача ОСОБА_1 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області належним - Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Розгляд справи відкладено на 14.03.2019 року.

11.03.2019 року до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що позивачем в порушення пп. 164.2.17, п. 164.2, ст. 164 Податкового кодексу України не включено до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларовано суму доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 381 029 грн. 90 коп., що стало підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень. Вказані порушення встановлені за результатом документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом №824/21-03-13-05/НОМЕР_3 від 04.11.2016 року. Перевірку відповідач вважає такою, що проведена у спосіб та в порядку передбачені Законом, а її висновки такими, що відповідають нормам матеріального права чинного на час прийняття оскаржених рішень.

11.03.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про забезпечення проведення розгляду справи, призначеної на 14.03.2019 року за допомогою засобів відеоконференцзв'язку. У звязку з тим, що клопотання не було подано завчасно та у звязку з відсутністю технічної можливості, ухвалою суду від 13.03.2019 року в його задоволенні відмовлено.

14.03.2019 року представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить підпис вповноваженої особи позивача на рекомендованому повідомленні (індексний №73 3) про вручення поштового відправлення ухвали суду з відповідною датою засідання.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 194 та 205 КАС України суд вважає, що подання відповідачем заяви про розгляд справи без його участі та неприбуття в судове засідання позивача є підставою для розгляду справи в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, встановив наступне.

Як встановлено судами при попередньому розгляді справи та підтверджується її матеріалами, 14.03.2008 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (кредитор) та позивачем (позичальник) було укладено договір № Ф080253П про надання відновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті.

Договором про внесення змін № 1 від 30.06.2015 змінено умови погашення кредитного боргу, відповідно до яких позивач набуває право на анулювання (прощення) заборгованості по кредиту у сумі 33 768 доларів США та процентам за користування кредитом у сумі 2556, 34 доларів США, шляхом здійснення одноразового платежу у сумі 18 164,34 доларів США до 31.12.2015.

30.06.2015 позивачем виконано умови договору про внесення змін № 1 та сплачено заборгованість у розмірі 18 164, 33 доларів США (а.с. 64).

Контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено акт від 04.11.2016 №824/21-03-13-05/НОМЕР_3 (а.с. 43-44).

Як вбачається з акта, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

- підпункту 164.2.17, пункту 164.2 статті 164 ПК України, платником податку у 2015 році не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу отриманого як додаткове благо у розмірі 381 029 грн. 90 коп., що призвело до несплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 68 897 грн. 98 коп.;

- підпункту 1.4 пункту 16-1, підрозділу 10, розділ ХХ Податкового кодексу України, що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2015 рік у сумі 5 715 грн. 45 коп.

На підставі акту та за результатами перевірки, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення від 23.11.2016:

- №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 86 122 грн. 48 коп., з яких 68 897 грн. 98 коп. за податковим зобов'язанням та 17 224 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на загальну суму 7 144 грн. 31 коп., з яких 5 715 грн. 45 коп. за податковим зобов'язанням та 1 428 грн. 86 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 10-11).

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з висновків Верховного Суду викладених в постанові від 11.12.2018 року у справі №821/2105/16 та наступних норм законодавства.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України (далі - у редакції, чинній на момент прощення боргу) платниками податку на доходи фізичних осіб є фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно зі статтею 16 ПК України платник податків зобов'язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.47. п. 4.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Пунктом 164.1 ст.164 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку-боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Разом з цим, при попередньому розгляді справи судом касаційної інстанції звернуто увагу на те, що Законом України від 09.04.2015 №321-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань» (далі - Закон №321-VІІІ), який набрав чинності з 07.05.2015, було внесено зміни до Податкового кодексу України.

Так, згідно зі ст. 3 розділу І Закону №321-VІІІ підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України вирішено доповнити пунктом 8 наступного змісту:

"8. Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".

Так, з матеріалів справи вбачається, що станом на 01.01.2014 за позивачем числилась заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080253П від 14.03.2018. Операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті здійснювалися після 01.01.2015.

При попередньому розгляді справи підставою для прийняття Верховним Судом постанови про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції став наступний висновок суду.

Так, суд наголосив, що порушення вимог підпункту «д» пп. 164.2.17. п. 164.2. ст.164 Податкового кодексу України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу в сумі, більшій за граничну суму.

Гранична сума визначається шляхом встановлення різниці між сумою боргу за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов'язання за кредитом з іноземної валюти у гривню (яку неможливо встановити з наявних в матеріалах справи доказів) та сумою боргу за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначила, що для правильного вирішення справи, судам попередніх інстанцій під час нового розгляду справи необхідно встановити розмір граничної суми, яка може бути прощена (анульована) кредитором на користь позичальника та з'ясувати, чи не перевищує прощена (анульована) позивачу кредитором сума розміру граничної суми.

Підпунктом 1.7 пункту 16-1 Підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України передбачено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою).

На виконання приписів зазначеної постанови Верховного Суду при розгляді даної справи судом встановлено наступні обставини.

Так, розмір граничної суми, яка може бути прощена (анульована) кредитором на користь позичальника встановлюється шляхом обрахування різниці між сумою боргу за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов'язання за кредитом з іноземної валюти у гривню.

Так, з інформації наданої ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі листом за вихідним №90/9/21-22-10-01-09 від 14.03.2019 року та з офіційного Інтернет представництва Національного банку України, розміщеного за електронним посиланням https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search?formType=searchFormDate&time_step=daily&date=01.01.2014&outer=table&execute=%D0%92%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D1%82%D0%B8 та https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search?formType=searchFormDate&time_step=daily&date=30.06.2015&outer=table&execute=%D0%92%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D1%82%D0%B8 (роздруківка результатів пошуку курсу долара США станом на відповідні дати додана до матеріалів справи)встановлено наступне:

- офіційний курс НБУ станом на 01.01.2014 року складав 7,9930 грн. за 1 доллар США.

- офіційний курс НБУ станом на 30.06.2015 року складав 21,015358 грн. за 1 доллар США.

З додатку №1 до договору про внесення змін №1 від 30.06.2015 року до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080253П від «14» березня 2008 року «Заяви про сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням» основна сума боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобовязання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню складає 381638,90 грн. (18160,00 доларів США*21,015358 грн.=381638,90 грн.).

Сума такого боргу, визначена за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року становить 145152,88 грн. (18160,00 доларів США*7,9930 грн.=145152,88 грн.)

Різниця між обрахованими сумами є сумою у 236486,02 грн. (381638,90 грн. - 145152,88 грн.=236486,02 грн.), яка згідно п.8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Згідно зазначеного, сума, яка мала бути включена позивачем до загального річного оподаткованого доходу у вигляді додаткового блага та яка мала бути зазначена ним в податковій декларації про майновий стан і доходи становить 145 152,88 грн.( 381638,90 грн. - 236486,02 грн. = 145152,88 грн.)

Отже висновки податкового органу, щодо порушення ОСОБА_2 вимог підпункту «д» пп. 164.2.17. п. 164.2. ст.164 Податкового кодексу України відповідають дійсності, оскільки сума прощеного (анульованого) кредитором боргу більша за граничну суму, яка згідно п.8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Проте, сума обєкту оподаткування визначена в акті перевірки невірно - без врахування п.8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, тобто без віднімання від суми прощеного за кредитом боргу суми, яка не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Пунктом 167.1 ст. 167 ПК України (в редакції станом на момент виникнення спірних відносин) ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Отже, сума податку на доходи фізичних осіб, що мала бути обрахована та сплачена позивачем визначається наступним чином.

Десятикратний розмір мінімальної заробітної плати у 2015 році становив 12180,00 грн. (1218грн.*10=12180,00 грн.).

Податок на доходи до зазначеної суми обраховується за ставкою 15% та складає 1827,00 грн.(12180,00 грн.*15%=1827,00 грн.).

Податок на доходи, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати обраховується за ставкою 20% та становить 26594,58 грн.((145 152,88 грн.-12180,00 грн.) *20%=26 594,58 грн.

Загальна сума податку мала бути обрахована та сплачена позивачем у розмірі 28421,58 грн. (26594,58 грн. +1827,00 грн.=28421,58 грн.).

Також, з суми загального річного оподаткованого доходу у вигляді додаткового блага 145 152,88 грн. має обраховуватись сума військового збору.

Підпунктом 1.3 п.16-1 підрозділу 10 розд. ХХ ПК України встановлена ставка військового збору в розмірі 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Отже, розмір військового збору становить (145152,88 грн. *1,5 %=2177,29 грн.).

Окрім зазначеного, у звязку зі зміною суми донарахованого податку на доходи фізичних осіб та військового збору змінюється розмір штрафної санкції, застосування якої передбачене п.123.1 ст.123 ПК України.

Таким чином, розмір штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб становить 7105,39 грн. (28421,58 грн.*25%=7105,39 грн.), з військового збору 544,32 грн. (2177,29*25%=544,32 грн.)

Відповідно зазначеного, акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_2 з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року від 04.11.2016 №824/21-03-13-05/НОМЕР_3 містить частково невірні висновки, зокрема, щодо суми додаткового блага у вигляді суми анульованого (прощеного) боргу, яке не відображено в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік. Так, згідно наведених судом в даному рішенні висновків, відповідна сума має становити 145152,88 грн., замість 381029,90 грн. зазначених податковим органом. У звязку з викладеним зміною обєкту оподаткування, змінюється й розмір визначеного контролюючим органом військового збору (2177,29 грн. замість, зазначеної в акті суми 5715,45 грн.), податку на доходи фізичних осіб (28421,58 грн. замість, зазначеної в акті суми 68897,98 грн.), розміру штрафної санкції за податком на доходи фізичних осіб (7105,39 грн., замість, зазначеної в розрахунку штрафної санкції 17224,50 грн.) та розміру штрафної санкції за військовим збором (544,32 грн., замість, зазначеної в розрахунку штрафної санкції 1428,86 грн.)

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем частково обґрунтовано заявлені ним позовні вимоги, а податкові повідомлення рішення №№ та НОМЕР_2 від 23.11.2016 року підлягають скасуванні в частині невірно визначених у них сум, а саме:

- податкове повідомлення-рішення № від 23.11.2016 року - в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" на суму 40476,40 грн. (за податковим зобов'язанням) та 10119,11 грн. (за штрафною санкцією);

- податкове повідомлення-рішення № від 23.11.2016 року в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем "Військовий збір" на суму 3538,16 грн.(за податковим зобов'язанням) та 884,54 грн. (за штрафною санкцією).

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 23.11.2016 року № в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем "Військовий збір" на суму 3538,16 грн. (за податковим зобов'язанням) та 884,54 грн. (за штрафною санкцією).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 23.11.2016 року № в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" на суму 40476,40 грн. (за податковим зобов'язанням) та 10119,11 грн. (за штрафною санкцією).

В інший частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 111030200