Справа № 821/1317/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 821/1317/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача - Сапіги Д.П.,

представника відповідача - Незгоди Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування вимоги,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" (позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 05.07.2017 року № Ю-8330-23 про сплату боргу з єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 486223,39 грн.

Ухвалою суду від 20.11.2017 зупинено провадження в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування вимоги до набрання законної сили судового рішення по справі № 821/605/17.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 по справі № 821/605/17 залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.01.2019 відмовлено Головному управлінню ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 у справі № 821/605/17.

07.02.2019 Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" звернулось до суду із заявою щодо поновлення провадження у справі № 821/1317/17, у зв'язку із набранням законної сили судового рішення по справі № 821/605/17.

Ухвалою суду від 12.02.2019 поновлено провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 06.03.2019.

Ухвалою від 06.03.2019 розгляд справи відкладено на 18.03.2019 р.

Протокольною ухвалою від 18.03.2019 в судовому засіданні замінено сторони: позивача з публічного акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" на акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" (далі - позивач, АТ «ТБК» ), відповідача з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі).

Обґрунтовуючи позовні вимоги товариство зазначає, що 13.07.2017 АТ "ТБК" отримало від ГУ ДФС у Херсонській області (правонаступником якого є відповідач) вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-8330-23 від 05.07.2017, яка складена станом на 30.06.2017 на загальну суму заборгованості 486223,39 грн. (далі - вимога про сплату боргу). Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся зі скаргою в ДФС України, яка своїм рішенням про результат розгляду скарги від 22.08.2017 №18709/6/99-99-11-02-02-25 скаргу АТ "Таврійська будівельна компанія" залишили без задоволення, а прийняту вимогу - без змін. Позивач вважає вимогу про сплату боргу протиправною та такою, що підлягає скасуванню в силу того, що на його думку, станом на 20.05.2014 заборгованість АТ "ТБК" зі сплати єдиного соціального внеску відсутня. Так, відповідно до постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 22.10.2014 року по справі №821/2231/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України 3 березня 2015 року, позов задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області від 28.02.2014 р. № Ю 33-25 про сплату боргу зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 568656,99 грн. (529129,86грн. - недоїмка, 39527,14 грн.-пеня). Відповідно до мотивувальної частини постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 22.10.2014 р. зазначено "судом встановлено, що публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" сплатило єдиний соціальний внесок у повному обсязі в період зазначений в оскаржувальній вимозі № Ю 33-25 в період з 28.02.2014 по 19.05.2014 про що свідчать відповідні платіжні доручення". Після скасованої вимоги (в період з 19.05.2014 по 30.06.2017 рік) позивачем сплачено єдиного соціального внеску на суму 7935713,46 грн., тоді як нараховано до сплати 7850738,31 грн. Викладене позивач вважає достатнім для скасування вимоги ГУ ДФС у Херсонській області від 05.07.2017 року №Ю-8330-23 про сплату боргу зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 486223,39 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримував, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові та в судових рішеннях.

25.09.2017 року відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. Зазначає, що станом на 01.01.2014 у позивача наявна недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску на загальну суму 357 956,39 грн., яка станом на 30.06.2017 року внаслідок неповного погашення АТ "ТБК" наявного у нього боргу збільшилась та складає 486223,39 грн. Відповідач вважає вимогу про сплату боргу такою, що прийнята в порядку та у спосіб передбачений законом. 16.11.2017 представник відповідача подав до суду розрахунок виникнення суми боргу по єдиному внеску, в якому вказав, що заборгованість виникла через несплату угоджених грошових зобов'язань з єдиного внеску по звітам №909255637 від 15.05.2017 на суму 248886,83 грн., №91159506 від 19.06.2017 на суму 237336,56 грн. Саме з цих двох звітів, за позицією відповідача, і складається сума боргу у вимозі про сплату боргу №Ю-8330-23 від 05.07.2017.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала на підставі доводів, викладених в відзиві на позов та розрахунках.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Так, АТ "Таврійська будівельна компанія" зареєстровано в якості юридичної особи 23.12.2003 року за №1 000245, станом на час формування наданої суду виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, перебувало на обліку Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

05.07.2017 відповідачем виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) форми "Ю" №8330-23, відповідно до якої контролюючий орган вимагав від позивача сплатити суму заборгованості зі сплати єдиного внеску - недоїмки у сумі 486223,39 грн. , яка обліковувалась за позивачем станом на 30.06.2017.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся зі скаргою в ДФС України, які своїм рішенням про результат розгляду скарги від 22.08.2017 р. № 18709/6/99-99-11-02-02-25 скаргу АТ "Таврійська будівельна компанія" залишили без задоволення, а прийняту вимогу - без змін.

Позивач вважає вимогу від 05.07.2017 року № Ю-8330-23 про сплату боргу зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 486223,39 грн. протиправною та просить суд її скасувати.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. № 449 (далі - Інструкція № 449).

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно ч.ч.2, 5 ст.9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VI встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць.

Недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Аналогічні приписи містить розділ VI Інструкції № 449 (в редакції, чинній на момент виникнення у позивача недоїмки по сплаті єдиного внеску) згідно з якими до платників, які не виконали визначені Законом № 2464-VI обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) у випадках, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. В такому разі, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) протягом п'яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Пунктами 3, 4 розділу VI Інструкції № 449 (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки)) визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. В такому разі, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції. Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.

З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.07.2017 № Ю-8330-23 на суму 486223,39 грн. на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи відповідача за формою згідно з додатком 6 до Інструкції №449, в яких обліковується нарахування та сплата платником задекларованих самостійно та донарахованих контролюючим органом сум ЄСВ.

Згідно наданих суду інтегрованої картки платника по ЄСВ за 2017 рік, сума боргу складається з задекларованих самостійно платником та несплачених сум ЄСВ : по звіту за травень 2017 року - 237336 грн. 56 коп., за квітень 2017 року в сумі 264149 грн. 82 коп.

Також позивач надав суду докази того, що станом на 19.05.2014 у позивача не було заборгованості з ЄСВ, а за період з 19.05.2014 по 30.06.2017 платником самостійно нараховано до сплати 7935713 грн. 46 коп. ЄСВ, а сплачено за цей же період 7850738 грн. 31 коп.

В позові АТ "ТБК" зазначає на наявність преюдиційного факту, встановленого постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22.10.2014 року у справі №821/2231/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 року, згідно якого судом першої інстанції, на підставі аналізу первинних документів, встановлено, що ПАТ "Таврійська будівельна компанія" сплатило єдиний соціальний внесок у повному обсязі в період, зазначений в оскаржуваній вимозі №Ю 33-25 з 28.02.2014 по 19.05.2014 року в сумі 876402,70 грн., що, в свою чергу, стало підставою для скасування вимоги Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області від 28.02.2014 року №Ю 33-25 про сплату боргу зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 568656,99 грн. (529129,86 грн. - недоїмка, 39527,14 грн. - пеня).

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 по справі № 821/605/17, яка залишена без змін постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 № 821/605/17 , встановлено, що з 19.05.2014 р. по 31.01.2017 за період, який вказано у вимозі від 28.02.2017 № Ю-8330-23, позивачем сплачено єдиний соціальний внесок у розмірі 6741592,46 грн., в той час як нараховано - 6601042,18 грн. Тому суд визнав протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-8330-23 від 21.02.2017, а також зобов'язав Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" шляхом виключення з неї записів з наявності недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску, зокрема, запис від 31.01.2017 р., код м 12, недоїмка в сумі 506083,54 грн.

Частиною 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як свідчить надана суду інтегрована картка з ЄСВ, відповідачем рішення суду не було виконано , сума недоїмки 506083 грн. 54 коп. не виключена.

Однак будь-яких змін у зв'язку із скасування вказаних вимог та визначених ними сум недоїмки в інтегрованій картці позивача не відображено. При цьому представник відповідача не поясняв суду чому обставини, встановлені судовим рішенням, не взяті до уваги податковим органом.

За період 01.01.2017 по 30.06.2017 було нараховано позивачу 1313772 грн. 79 коп. ЄСВ, сплачено 1334420 грн. , тобто більше , ніж нараховано. А заборгованість у розмірі 486223 грн. 39 коп. виникла внаслідок протиправного не виключення з картки суми 506083 грн. 54 коп. з попередніх періодів.

Пунктом 3 розділу VI Інструкції № 449 встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 р. № 422 (далі - Порядок № 422).

Відповідно до п.1 розд.ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення. Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган ДФС самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом (п.4 підрозд.2 розд.ІІІ Порядку № 422).

Відображення в ІКП показників щодо податкових зобов'язань, визначених самостійно платниками податків та контролюючими органами у випадках, не пов'язаних із порушенням податкового законодавства регулює розділ IV Порядку № 422.

На підставі таких алгоритмів, що затверджені окремим організаційно-розпорядчим актом ДФС, в інформаційній системі органів ДФС здійснюються процедури: приймання та реєстрації Звітних документів; проведення арифметичного та логічного контролю Звітних документів; відображення (рознесення) даних первинних показників Звітних документів в ІКП. Дані Звітних документів, поданих платниками на паперових носіях, переносяться до інформаційної системи органів ДФС у терміни, встановлені регламентом комп'ютерної обробки Звітних документів (далі - Регламент комп'ютерної обробки).

Підрозділ 4 розділу V Порядку № 422 врегульовує відображення в інформаційній системі органів ДФС результатів адміністративного та/або судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП.

Працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв'язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв'язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій. Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті. (п.1 підрозд.4 розд.V Порядку № 422)

Узагальнюючи викладене, слід дійти висновку, що на ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, серед іншого, покладено обов'язок підтримання достовірності показників інформаційної системи - відповідності інформації, що зберігається у інформаційній системі, показникам первинних документів, до яких, згідно положень наведеного порядку віднесено й судові рішення. Актуальність даних інформаційної системи має наслідком правильне обчислення системою нарахованих нею сум пені, штрафних санкцій та відображення нею правильних сум недоїмки, інших даних платника податків.

Натомість, ситуація за якої, як в даному випадку, відповідачем не внесено до ІКП інформація стосовно судових рішень у справах № 821/2231/14, № 821/605/17, зокрема, в частині відсутності у АТ "ТБК" заборгованості з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на 31.12.2016, призвела до спотворення даних інформаційної системи та, як наслідок, до прийняття ГУ ДФС вимоги від 05.07.2017 року № Ю-8330-23 про сплату боргу зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 486223,39 грн.

Суд вважає, що встановлена обставина є підтвердженням помилковості суми заборгованості, вказаної відповідачем в оскарженій вимозі про сплату боргу та має наслідком її скасування.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог, заявлених позивачем.

В судовому засіданні 18 березня 2019 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Судові витрати розподілено відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 14, 44, 229, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Замінити позивача на правонаступника - Акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія".

Замінити відповідача на правонаступника - Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі.

Задовольнити позов.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 05.07.2017 року № Ю-8330-23 про сплату Публічним акціонерним товариством "Таврійська будівельна компанія" боргу з єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 486223,39 грн., який обліковується станом на 30 червня 2017 року.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, пр-т Ушакова, 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (, адреса: вул. Адмірала Макарова, 203, м. Херсон, 73011) судовий збір у сумі 7293 (сім тисяч двісті дев'яносто три) грн. 35 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 25 березня 2019 року.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 111060000