Справа № 1840/3225/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 р. Справа № 1840/3225/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Присяжнюк О.В.

суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання - Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року (ухвалене суддею Гелета С.М., повний текст якого складено 12.10.2018 р.) по справі № 1840/3225/18 за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просив визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 46 від 31.07.2018 р. про відмову у призначенні пенсії за вислугу років; зобовязати відповідача призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 п. "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням вислуги - 22 роки 06 місяців 25 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом від 29.07.2015 р. позивача звільнено з органів Державної кримінально-виконавчої служби України у запас Збройних Сил України за власним бажанням. Вислуга років на момент звільнення становить 16 років 10 місяців 05 днів у календарному обчисленні та 22 роки 06 місяців 25 днів у пільговому обчисленні. За заявою позивача, Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України до ГУ ПФУ в Сумській області було направлено документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. Спірним рішенням відповідач відмовив у призначенні пенсії, мотивуючи його відсутністю у позивача вислуги років 22 календарних роки і більше, як передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 р. адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не зясування фактичних обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб (в подальшому Закон № 2262-ХІІ) та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки відповідно до п а ст. 12 Закон № 2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам, які звільнені в період з 01.10.2014 р. по 30.09.2015 р., за наявності вислуги 22 роки і більше. Разом з тим, вислуга років позивача у календарному обчисленні складає 16 років 10 місяців 05 днів, тобто, позивач не набув права на пенсію у звязку з відсутністю необхідної для призначення пенсії календарної вислуги років. Законом № 2262-ХІІ не передбачено, що пенсію за вислугу років можна призначити за наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах.

У судове засідання учасники справи не зявилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що позивач проходив службу в установах виконання покарань, останнє місце роботи перед звільненням Державна установа "Сумський слідчий ізолятор".

Наказом начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області від 29.07.2015 р. № 114 о/с капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено зі служби у запас Збройних Сил України за ст. 64 п. "ж" (за власним бажанням) 29.07.2015 р.

Згідно з вказаним наказом, вислуга позивача на день звільнення становить: у календарному обчисленні 16 років 10 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні 22 роки 06 місяців 25 днів (а.с. 11).

02.05.2018 р. позивач звернувся до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України із заявою та просив направити до ГУ ПФУ в Сумській області подання про призначення пенсії за вислугу років.

Листом від 31.07.2018 р. № 7592/03.2-04 відповідач повідомив, що рішенням від 31.07.2018 р. № 46 (а.с. 43) ГУ ПФУ в Сумській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за вислугу років у звязку з відсутністю необхідної для призначення пенсії календарної вислуги 22 календарних роки і більше, передбаченої п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ для осіб начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби, які звільнені у період з 01.10.2014 р. по 30.09.2015 р. (а.с. 28).

Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням ст.17-1 Закону № 2262-ХІІ, п.3 Порядку № 393 періоди служби зараховуються до вислуги років у пільговому обчисленні. Отже, наявна у позивача вислуга років - 22 років 06 місяців 25 дні - є достатньою для призначення пенсії на підставі п. а ст.12 Закону № 2262-ХІІ.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 1 Закону № 2262-ХІІ, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно із п. а ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема: з 01.10.2014 р. по 30.09.2015 р. і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України № 2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (в подальшому Порядок № 393). Яким встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно із п. 3 Порядку № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зараховується на пільгових умовах: в) один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально- виконавчої служби в установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції (наказ Міністерства юстиції України № 669/5 від 04.2013 року Про затвердження переліку посад та порядку встановлення пільгового заліку вислуги років для призначення пенсій); г) один місяць служби за сорок днів: - особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально - виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально - трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням служби безпеки, Міністерством оборони; - час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально - виконавчої служби;- час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах патрульної служби за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Таким чином, періоди служби позивача, визначені послужним списком, повинні бути зараховані позивачу до вислуги років на пільгових умовах відповідно до пп. в, г п. 3 Порядку № 393.

Крім того, зі змісту Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 393 вбачається, що приписи останніх не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності виключно календарної вислуги. Також, нормами вищевказаних нормативно - правових актів не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а впливають лише на розмір пенсії.

Тобто, пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з п. а ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач не заперечує, що вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 16 років 10 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні становить 22 роки 06 місяців 25 днів (а.с. 11).

Таким чином, станом на дату звільнення вислуга позивача становить 22 роки 06 місяців 25 днів, що є достатньою підставою набуття ним права на пенсію за вислугою років відповідно до норм Закону № 2262-ХІІ, тобто, враховуючи, що відповідач, відмовляючи у призначенні пенсії позивачу, діяв всупереч вимог чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова відповідача прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, у звязку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 77, 229, 243, 271, 286, 308, 313, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року по справі № 1840/3225/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Постанова складена в повному обсязі 25.03.19.