Справа № 0540/6861/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 березня 2019 року справа №0540/6861/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянувши апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року в справі № 0540/6861/18-а (головуючий І інстанції суддя Толстолуцька М.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хонест Агро" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду 07 лютого 2019 року надійшла адміністративна справа № 0540/6861/18-а з апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року в справі № 0540/6861/18-а залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху (а.с. 227-228).

Копія ухвали апелянтом отримана 19.02.2019 року, що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 251).

04 березня 2019 року до Першого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання апелянта, в якому він просив продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, викладених в ухвалі суду від 11.02.2019 року до розгляду апеляційної скарги.

В обгрунтування клопотання зазначає, що відповідач є державним органом, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно кошторису ДФС України кошти за кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ) 2800 «Інші поточні видатки» відсутні у достатній кількості для сплати судового збору. Апелянт зазначає, що в минулому році постійно звертався до ДФС України щодо недостатнього фінансування на сплату судового збору. Питання додаткового збільшення видатків Державній фіскальній службі України може бути розглянуто у разі внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та виходячи з можливостей дохідної частини державного бюджету.

Суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено продовження процесуального терміну для усунення недоліків.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України не є підставою для продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та зловживання процесуальними правами.

Також необхідно зазначити, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, cерія А, № 93).

Тобто, в даному випадку доступ до суду обмежений Законом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року відмовлено у клопотанні відповідача про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги усунуті не були, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не сплачено, що підтверджується довідкою про відсутність даних в реєстрі підтверджень оплат із Казначейства про зарахування судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

За приписами п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

У зв'язку із невиконанням ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року, суд дійшов висновку про необхідність повернення апеляційної скарги Державної фіскальної служби України.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду зазначеній в ухвалі Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 808/1921/17.

Керуючись ст. 169, 296, 298, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року в справі № 0540/6861/18-а - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 березня 2019 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв