Справа № 160/9820/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2019 року Справа № 160/9820/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Мосесові А.Р.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МАВІБОНД КОНСАЛТИНГ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що висновки акту перевірки не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам законодавства, а податкове повідомлення рішення, прийняте за її наслідками протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Чинне законодавство передбачає можливість зарахування відємного значення (між сумою податкових зобовязань та сумою податкового кредиту) в рахунок зменшення податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні періоди, і жодним чином не повязує зазначене з наявністю чи відсутністю заборгованості саме на 01 число місяця. Враховуючи положення п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2016 р. №21 (абз.1 пп4. П.5), Порядку ведення органами ДФС оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 р. №422 та інформацію ІКП ТОВ «МАВІБОНД КОНСАЛТИНГ» факт порушення Товариством вимог чинного законодавства відсутній, а тому прийняте податкове повідомлення-рішення від 06.12.2018 р. № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість є протиправним та підлягає скасуванню.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа 160/9820/18 передана судді Віхровій В.С.
У відповідності до ч.1 ст.173 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Стаття 174 КАС України визначає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Згідно положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 р. відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи в підготовчому судовому засіданні на 28.01.2019 р. о 11:20 год.
У підготовче судове засідання 28.01.2019 р. представник позивача не прибув, надав клопотання про перенесення судового засідання. Для повторного виклику сторін та надання додаткових доказів по справі, розгляд справи відкладено до 10:40 год. 13.02.2019 р.
28.01.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого повідомлено, що за результатами перевірки встановлено порушення ТОВ "Мавібонд Консалтинг" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України в частині неправомірного декларування суми відємного значення в погашення податкового боргу у податковій звітності з ПДВ за вересень 2018 року у розмірі 441330,00 грн. за відсутності в ІКП податкового боргу, що виник за попередні (податкові) періоди, та заниження суми відємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 441 330 грн., у звязку із чим податковим органом правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.
11.02.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.
У підготовче судове засідання 11.02.2019 р. прибули уповноважені представники сторін. Для надання даних ІКПП, у судовому засіданні оголошено перерву до 10:40 год. 04.03.2019 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
01.03.2019 р. відповідачем долучено до матеріалів справи копію ІКПП.
У підготовче судове засідання 04.03.2019 р. прибули уповноважені представники сторін. Для надання додаткових пояснень по справі, у судовому засіданні оголошено перерву до 12:40 год. 13.03.2019 р.
У судове засідання 13.03.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представником відповідача надані додаткові пояснення щодо суми нарахованого податкового зобовязання. Просив у задоволенні позову відмовити.
Представником позивача надано доповнення до відповіді на відзив на позовну заяву, позовні вимоги підтримав.
Враховуючи надані сторонами письмові згоди, суд ухвалив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті у той же день.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази наявні у суду, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.
Згідно з п.п. 62.1.3. п.62.1 ст. 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно п.п.76.1, 76.2, 76.3 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з наступного.
Відповідно до пунктів 36.1-36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Положеннями ст.49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Відповідно до вимог пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно підпунктів "б", "в" пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.5 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Мінфіну України від 28.01.2016 №21 якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов'язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від'ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.
З рядка 19 визначається сума перевищення від'ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).
У разі якщо сума від'ємного значення (рядок 19) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 19.1 не заповнюється.
Сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1;
Сума від'ємного значення, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), зазначається у рядку 20.
При цьому, сума від'ємного значення (рядок 20 у декларації):
- зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1);
- підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).
Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від'ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.
Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації.
При заповненні рядка 20.2 обов'язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Залишок від'ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3.
Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 р. №422 (надалі Порядок №422).
Згідно п.1 Розділу ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обовязковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників.
Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.
Усі вартісні облікові операції та облікові показники в ІКП проводяться у гривнях з двома десятковими знаками.
Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.
В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.
ІКП з податку на додану вартість та єдиного податку відкривається новоствореному платнику після включення до реєстру платників податку на додану вартість або реєстру платників єдиного податку.
Підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, не пізніше наступного робочого дня після отримання службової записки відкриває ІКП.
Крім того, ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі:
нарахування сум грошових зобовязань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків);
нарахування сум грошових зобовязань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, визначених органом ДФС (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», рішення про застосування штрафних санкцій по єдиному внеску, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску);
сплати податків, зборів та єдиного внеску за фактом надходження інформації органів Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) про надходження сум податків, зборів, єдиного внеску.
Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначено Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2015 р. №1177 (надалі Порядок №1177). Згідно Порядку №1177 реєстри надаються Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «МАВІБОНД КОНСАЛТИНГ» 17.10.2018 р. о 12:09 год. подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2018 року, яка була прийнята та зареєстрована за номером НОМЕР_2. В поданій декларації за вересень 2018 рік задекларовано відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 441330,00 грн. (р. 20.1).
Крім того, позивачем 22.10.2018 р. о 11:16 год. було подано декларацію з податку на додану вартість за серпень 2018 р., яка прийнята та зареєстрована податковим органом 22.10.2018 р. за номером НОМЕР_3, та в якій задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 18) у сумі 441330,00 грн.
При цьому, платником відємне значення у розмірі 441330,00 грн. задекларовано у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (р.20.1).
На момент декларування згідно даних в ІКП податковий борг був відсутній.
Тобто, за податковою декларацією за серпень 2018 р. податкові зобовязання в сумі 441330,00 грн. позивач мав сплатити до 23.10.2018 р.
Сума заборгованості відображена в ІКП відповідно до Порядку №1177.
За наведених обставин, суд погоджується з висновками відповідача про порушення ТОВ «МАВІБОНД КОНСАЛТИНГ» вимог п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України в частині неправомірного заявлення суми відємного значення в погашення податкового боргу на суму 441330,00 грн. за відсутності суми такого боргу в ІКП, що виник за попередні звітні (податкові) періоди.
Решта доводів учасників справи висновків суду по суті спору не спростовують.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як субєктом владних повноважень, правомірність оскаржуваного рішення перед судом доведена.
При цьому судом враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
За наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивача в обґрунтування позовних вимог не знайшли свого підтвердження та спростовані матеріалами справи, а відтак позовна заява задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України, за результатами розгляду даної справи, не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МАВІБОНД КОНСАЛТИНГ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 березня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 13.03.19 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4