Справа № 360/4141/18
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року справа №360/4141/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідач Казначеєва Е.Г., суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката - Ракицької Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_3 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 р. у справі № 360/4141/18 (головуючий І інстанції К.Є. Петросян) за позовом адвоката - Ракицької Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ракицька І.М. звернулась в інтересах ОСОБА_3 до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - відповідач), в якій просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку позивачу пенсії за інвалідністю за заявою від 19.09.2018 та зобов'язати відповідача провести з 01.10.2017 перерахунок та виплату позивачу пенсії, обчисливши її з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач, з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначено, що в розумінні ст. 10 Закону № 796, військовозобов'язані, призвані на військові збори належать до військовослужбовців-учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року №851 (далі - Порядок № 1210) регламентовано, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року. Апелянт вважає, що положення статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розповсюджуються на осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІІ групи, у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з виконанням обов'язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.6-10,27).

Позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІІ групи по захворюванню, пов'язаному з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідними посвідченнями та довідками МСЕК (а.с.7,9,10).

Відповідно до довідки Центрального архіву МО України від 08.12.1995 №51/4716 підтверджено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС: прибуття за наказом №157 від 09.10.1986, вибиття за наказом №191 від 12.11.1986 та отримав сумарну кількість радіації 13,10 (а.с.11).

Відповідно до військового квитку позивача НОМЕР_1, підтверджено участь позивача з 09.10.1986 по 12.11.1986 у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, доза радіоактивного опромінення 25 рентген (а.с.12). Також, за даними військового квитку, позивач проходив дійсну військову (строкову) службу у період з 21.10.1977 по 24.10.1979 (а.с.38-49).

Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 2-20 СУ №012946 позивачу встановлено 60 % втрати професійної працездатності.

Експертним висновком №486 від 25.08.1994 встановлено зв'язок захворювань позивача з роботами по ЛНА на ЧАЕС (а.с.10).

19 вересня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за інвалідністю з 01.10.2017, встановивши її розмір у відповідності до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п.9-1 Постанови КМУ від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням змін згідно Постанови КМУ від 15.11.2017 №851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисливши з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року з виплатою донарахованих сум (а.с.13,35).

Відповідач листом від 11.10.2018 №100/К-14 відмовив позивачу у перерахунку пенсії з підстав того, що позивач отримує пенсію по матеріалам електронної пенсійної справи, а в управлінні відсутні документи, підтверджуючі участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час проходження дійсної строкової служби, тому відповідачем запропоновано надати підтверджуючі документи (а.с.34).

Суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні позову, дійшов до висновку про відсутність у спірних правовідносинах підстав для перерахунку пенсії позивачу.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 1 Закону № 796-ХІІ, закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно ст. 10 Закону № 796-ХІІ, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 49 Закону № 796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Матеріали справи свідчать, що позивачу пенсія призначена на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як особі, що має статус інваліда ІІІ групи.

Статтею 59 вказаного Закону урегульовано порядок призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05.10.2006 р. № 231-V, чинній до 01.10.2017 р. було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній з 01.10.2017 р. та на теперішній час, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Враховуючи вищезазначене, частина 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи; 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань; 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Водночас, таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності одночасної сукупності наступних умов: 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

При цьому, зазначена законодавча норма є чіткою та не передбачає можливості здійснення розширеного тлумачення.

Таким чином, у ч. 3 ст. 59 вказаного Закону в останній редакції розширено перелік категорій осіб, на яких розповсюджується така норма, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. Разом з тим, не змінилась умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 08.05.2018 р. по справі № 820/1148/18, від 11 грудня 2018 року по справі справа №822/1346/18.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 1 вказаного Порядку № 1210 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851), цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв'язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою П = Зс х Кзс х Кв/100% (пункт 9 Порядку).

15.11.2017 (після внесення змін до статті 59 Закону № 796-ХІІ) постановою Кабінету Міністрів України за № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" внесено зміни до Порядку, а саме: у першому реченні пункту 1 слова і цифри "статей 54 і 57 Закону № 796-ХІІ замінено словами і цифрами "статей 54, 57 і 59 Закону № 796-ХІІ, та доповнено Порядок пунктом 9-1 такого змісту: "За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Суд зазначає, що Постановою КМУ № 851 (зокрема й затвердженими нею Змінами), передбачено таку обов'язкову умову, якій має відповідати особи для здійснення відповідного перерахунку його пенсії, як її участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби, що кореспондується з вимогами Закону № 796-ХІІ.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що пункт 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми частини 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ, та підлягає застосуванню до осіб, на яких поширюється дія частини 3 статті 59 вказаного Закону.

Матеріали справи свідчать, що позивач проходив дійсно строкову службу в період з 21.10.1977 по 24.10.1979, а в період з 09.10.1986 по 12.11.1986, який не входить до строкової військової служби, приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що в сукупності з іншими обставинами даної справи виключає наявність достатніх та необхідних правових підстав для перерахунку його пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до частини 2 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Суд звертає увагу апелянта, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на хибному трактуванні норм закону, у даному випадку законодавець передбачив можливості перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, тільки для осіб які проходили дійсну строкову службу, тобто, без внесення відповідних змін до цього Закону, неможливо розповсюджувати ці норми при перерахунку пенсії на всі інші категорії осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС.

З огляду на викладене, суд вважає, що без внесення відповідних змін до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ щодо зміни або розширення переліку категорій осіб, на яких розповсюджується така норма, доводи апелянта щодо наявності в нього права на перерахунок пенсії за ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, зокрема в редакції з 01.10.2017 р., є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини цієї справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката - Ракицької Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_3 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 р. у справі № 360/4141/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 р. у справі № 360/4141/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати підписання та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 19 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова