Справа № 484/433/19
Суддя: Закревський В. І.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження: 2-а/484/25/19
Справа: 484/433/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Закревського В.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярославської С.Д.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського сектору превенції патрульної поліції №3 Южноукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, старшого сержанта поліції ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, про визнання протиправної та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправної та скасування постанови серії ДПО18 № 539919 від 16.01.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. В обгрунтування позову вказав, що 16.01.2019 року о 17 год. 40 хв., керуючи автомобілем ЗИЛ 130 д/з ВЕ 1505 СІ на автодорозі Н-24 Благовіщинськ-Миколаїв, його було зупинено відповідачем та повідомлено, що він перевозив дизельне пальне обємом 594250 літрів без ДОПНВ свідоцтва у водія, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України, за яке передбачено відповідальність за ч. 6 ст. 132-1 КУпАП. Вважає постанову незаконною, оскільки така частина у ст. 132-1 КУпАП відсутня, вагу вказаного у постанові дизпалива не можливо перевезти автомобілем ЗІЛ 130, не зазначено класу небезпечного вантажу, його номеру відповідно до міжнародного класифікатора, документів або доказів, на підставі яких було зроблено висновок про наявність небезпечного вантажу, а також неповідомлення його про дійсні підстави притягнення до відповідальності є порушення права, передбаченого ст. 6 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована Україною 17.07.1997 року). Таким чином, враховуючи положення ст. 19, 33 Конституції України, ст.ст. 8, 35 Закону України "Про Національну поліцію", ст.ст. 251, 283 КУпАП, просив винесену постанову визнати протиправною та скасувати через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 30.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 26.02.2019 року о 13.30 год. Розгляд справи було відкладено на 12.03.2019 року о 14.00 год. в звязку з необхідністю підготовки письмового заперечення відповідачем по справі.

В судове засідання позивач не зявився, однак 13.02.2019 року направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив врахувати, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач - поліцейський сектору превенції патрульної поліції №3 Южноукраїнського ВП ГУ НП в Миколаївській області, старший сержант поліції ОСОБА_1, заперечував проти задоволення позовних вимог. Надав суду відзив на позов, в обгрунтування якого вказав, що о 17.40 год. 16.01.2019 року на автодорозі Н-24 Благовіщенськ-Миколаїв (111 км) було помічено та зупинено автомобіль НОМЕР_1, так як на час зупинки вищезазначеного транспортного засобу на території Миколаївської області проходили профілактичні заходи ГУ НП в Миколаївській області, направлені на здійснення контролю за перевезенням небезпечних вантажів, та її здійснено у відопвідності до п.п. 2 розділу ІІ наказу МВС України від 04.08.2018 року № 656, оскільки здійснення контролю за дорожнім перевезенням небезпечних вантажів та додержання законодавства у цій сфері відноситься до повноважень Національної поліції України. Після зупинки даного транспортного засобу, було здійснено перевірку пакету документів, який необхідний для перевезення небезпечних вантажів і який надав для перевірки водій ОСОБА_2 Під час перевірки даних документів було виявлено відсутність у водія ДОПНВ - свідоцтва про підготовку водія, яке водій повинен мати у відповідності до вимог п.п. 9.3 розділу І наказу МВС України № 656-2018 р. та розділом 8.2.1 додатка В до ДОПНВ (Європейська угода про дорожнє перевезення небезпечних вантажів). Таким чином, справу було розглянуто відповідно до ст.ст. 222, 276 КУпАП на підставі доказів, визначених у ст. 251 КУпАП, та складено постанову серії ДПО18 № 539919 від 16.01.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за порушення п.п. 22.5 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Враховучи зазначене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судове засідання третя особа - Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, не направило свого представника, причини не явки суду не повідомила, однак 11.03.2019 року від представника третьої особи ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву ОСОБА_4, які долучені до матеріалів справи, згідно яких відповідачем по справі зібрані докази, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовуються свідченнями позивача, зокрема фотознімки з місця вчинення вищезазначеного правопорушення, які підтверджують, що водій транспортного засобу ЗИЛ 130 ВЕ 1505 СІ, ОСОБА_2 порушив п. 22.5 ПДР України, тому відповідачем у повній відповідності до ст.ст. 22, 276, 268 КУпАП розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Враховуючи зазначене, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 16.01.2019 року о 17.40 год. на автодорозі Н-24 Благовіщенськ-Миколаїв (111 км), ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ЗИЛ 130 номерний знак НОМЕР_2, здійснював перевезення дизельного пального (594250 л) без ДОПНВ свідоцтва у водія, чим порушив п. 22.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст. 132-1 КУпАП. Постановою про накладення адміністративного стягення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ДПО18 № 539919 від 16.01.2019 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 3 частини 9 розділу І Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС України від 04.08.2018 року № 656 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.09.2018 року за №1041/32493 (далі - наказ МВС України № 656), у випадках, передбачених Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів від 30 вересня 1957 року (далі - ДОПНВ), при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці додатково має бути в тому числі і свідоцтво ДОПНВ про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, передбачене розділом 8.2.1 додатка B до ДОПНВ.

Згідно із частиною другою ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, відповідач надав суду відзив на адміністративний позов, копію витягу з бази даних про скоєння позивачем адміністративних правопорушень, з яких вбачається, що позивач керуючи автомобілем здійснював перевезення дизельного пального без ДОПНВ свідоцтва у водія.

Відповідно до ст. 222 КпАП України, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною 1 ст. 246 КпАП України, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Відповідно до п. 4 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідачем не складався, що відповідає приписам ст. 255 та ст. 258 КУпАП.

У відповідності до ст. 22 та ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Судом не встановлено порушень з боку поліцейського вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП України, з урахуванням вимог ч. 2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Щодо не повідомлення про причини зупинки, відсутності посилання в постанові про адміністративне правопорушення на нормативний документ, який порушив позивач, та інших доказів на основі яких встановлено наявність або відсутність адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно абзацу 3 пункту 2 розділу наказу МВС України № 656 до повноважень Національної поліції України відноситься здійснення контролю за дорожнім перевезенням небезпечних вантажів відповідно до підрозділу 1.8.1.1 додатка А до ДОПНВ, додержанням законодавства в цій сфері. Отже зупинку транспортного засобу позивача відповідачем здійснено у повній відповідності до своїх повноважень в рамках проведення заходів щодо здійснення контролю за перевезенням небезпечних вантажів.

Бланк постанови про накладення адміністративного стягення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, який затверджений наказом МВС України від 07.11.2018 року № 1395 не містить графи, в якій зазначається нормативний документ, який порушив учасник дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, крім всього зазначеного у даній статті, встановлюються поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, технічних приладів, та технічних засобів, що мають фото- і кінозйомки, відеозапису. Письмові пояснення позивач не надав, оскільки був згоден із скоєним правопорушенням. Доказів того, що його транспортний засіб не перевозить небезпечний вантаж під час розгляду справи відповідачу надано не було. Перевірка наявності небезпечного вантажу на місці зупинки шляхом розгерметизації тари для його перевезення несе за собою небезпеки вибуху або забруднення навколишнього природнього середовища.

Згідно ст. 268 КУпАП гр. ОСОБА_2 мав право надати клопотання про перенесення часу розгляду адміністративної справи, однак цього не зробив, так як на місці складання постанови про адміністративне правопорушення із скоєним порушенням був повністю згодний і до матеріалів справи не долучені жодні відводи з його боку.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до поліцейського сектору превенції патрульної поліції №3 Южноукраїнського ВП ГУ НП в Миколаївській області, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 про визнання протиправної та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 241-243, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до поліцейського сектору превенції патрульної поліції №3 Южноукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, старшого сержанта поліції ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 539919 від 16.01.2019 року - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення до Пятого апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Повне судове рішення складено 13.03.2019 року

Суддя: