Справа № 804/15584/14
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2019 року

Київ

справа №804/15584/14

касаційне провадження №К/9901/19780/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державна податкова інспекція в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2014 (суддя Лозицька І.О.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015 (головуючий суддя - Туркіна Л.П., судді: Дурасова Ю.В., Проценко О.А.) у справі № 804/15584/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ішим» до Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Ішим» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, в якому заявив вимоги про:

визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо проведення зустрічних звірок Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ішим», за результатами яких складені акти: від 23.07.2014 № 148/14-02-22-01/38969270 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гранд Ішим» щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за травень 2014 року»; від 04.09.2014 № 3157/14-02-15-01/38969270 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Гранд Ішим» код 38969270, за червень-липень 2014 року»; від 08.09.2014 №173/14-02-22-01/38969270 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гранд Ішим» щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за червень, липень 2014 року»;

визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо коригування (виключення) на підставі актів: від 23.07.2014 № 148/14-02-22-01/38969270 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гранд Ішим» щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за травень 2014 року»; від 04.09.2014 № 3157/14-02-15-01/38969270 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Гранд Ішим», за червень-липень 2014 року»; від 08.09.2014 № 173/14-02-22-01/38969270 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гранд Ішим» щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за червень, липень 2014 року» в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інших будь-яких електронних базах та системах даних суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Гранд Ішим» у податкових деклараціях за період: травень, червень, липень 2014 року;

зобов'язання Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та в будь-яких інших електронних базах та системах даних показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ішим», зазначених останнім в податкових деклараціях за період: травень, червень, липень 2014 року.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 05.11.2014 позов задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01.10.2015 залишив постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2014 без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Державна податкова інспекція в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області оскаржила їх у касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, зазначає, що оспорювані дії контролюючого органу не породжують для платника податків будь-яких прав і обов'язків.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Державною податковою інспекцією в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області здійснено дії з проведення контрольних заходів, а саме:

1) зустрічної звірки щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за травень 2014 року, здійсненої на підставі пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України. У зв'язку з відсутністю позивача за податковою адресою податковим органом складено акт від 23.07.2014 № 148/14-02-22-01/38969270 про неможливість проведення зустрічної звірки, в якому відображено висновки про нереальність вчинення господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд Ішим» та його контрагентами, що свідчить про відсутність у позивача підстав для податкового обліку вказаних операцій;

2) камеральної перевірки декларацій з податку на додану вартість за червень-липень 2014 року, здійсненої на підставі пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України в порядку, передбаченому статтею 76 Податкового кодексу України. За результатами такого контрольного заходу відповідачем складено акт від 04.09.2014 № 3157/14-02-15-01/38969270 про результати камеральної перевірки, в якому відображено висновки про відсутність господарської діяльності на підприємстві та про допущення логічних помилок при заповненні додатку № 1 до декларації;

3) зустрічної звірки щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за червень, липень 2014 року, здійсненої на підставі пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України. У зв'язку з відсутністю позивача за податковою адресою податковим органом складено акт від 08.09.2014 №173/14-02-22-01/38969270 про неможливість проведення зустрічної звірки, в якому відображено висновки про нереальність вчинення господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд Ішим» та його контрагентами, що свідчить про відсутність у позивача підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Крім того, податковим органом проведено коригування в електронних базах даних показників податкових зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ішим» за результатами вищезазначених контрольних заходів.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно із статтею 71 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

За правилами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) З метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

З метою впровадження єдиного порядку направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 № 236 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок.

Згідно з пунктом 4.4 розділу 4 зазначених Методичних рекомендацій У разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, який є відображенням дій працівників контролюючих органів, не породжує правових наслідків для платника податків і, відповідно, не порушує його прав.

Крім того, внесена до інформаційних систем за результатами здійснених заходів щодо податкового контролю інформація використовується органами доходів і зборів для інформаційно-аналітичного забезпечення їх діяльності та не зумовлює для платника податків змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту.

За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог в частині: 1) визнання неправомірними дій податкового органу щодо проведення зустрічних звірок Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ішим», за результатами яких складені акти: від 23.07.2014 № 148/14-02-22-01/38969270 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гранд Ішим» щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за травень 2014 року»; від 08.09.2014 №173/14-02-22-01/38969270 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гранд Ішим» щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за червень, липень 2014 року»; 2) визнання неправомірними дій податкового органу щодо коригування (виключення) в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інших будь-яких електронних базах та системах даних показників податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість; 3) зобов'язання податкового органу відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та в будь-яких інших електронних базах та системах даних показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Ішим».

Разом з тим, заявляючи позовну вимогу про визнання неправомірними дій відповідача щодо проведення перевірки, за результатами якої складено акт від 04.09.2014 № 3157/14-02-15-01/38969270 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Гранд Ішим» за червень-липень 2014 року», позивач посилався на те, що такий контрольний захід є зустрічною звіркою.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Відповідно до статті 76 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, який здійснюється за відсутності окремого рішення про проведення такого заходу та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

Таким чином, камеральна перевірка не є зустрічною звіркою у розумінні положень Податкового кодексу України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, камеральна перевірка проведена податковим органом стосовно поданих позивачем податкових декларацій за червень-липень 2014 року. Встановлені за результатами перевірки показників податкової звітності порушення відображені відповідачем в акті від 04.09.2014 №3157/14-02-15-01/38969270.

В позивній заяві та при розгляді справи в судах попередніх інстанцій позивач не посилався на недотримання відповідачем встановленого законодавством порядку проведення вищезазначеної перевірки, як-то: відсутність правових підстав, порушення строків тощо.

Судами попередніх інстанцій також не встановлено жодних порушень податковим органом при здійсненні такого контрольного заходу.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували (тлумачили) норми матеріального права щодо розглядуваних правовідносин, постановлені у справі рішення підлягають скасуванню, з прийняттям нового - про відмову в позові.

Керуючись статтями 341, 345, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державна податкова інспекція в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015 у справі № 804/15584/14 скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М. Шипуліна Л.І. Бившева В.В. Хохуляк