Справа № 215/270/19(2-а/215/54/19)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2019 року м. Дніпросправа № 215/270/19(2-а/215/54/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2019 р. (суддя Коноваленко М.І.) в адміністративній справі № 215/270/19 (провадження № 2-а/215/54/19) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради протиправною та зобов'язати вчинити дії відповідно до заяви від 12 листопада 2018 р. для забезпечення гарантій держави на вільне волевиявлення на виборах Президента 31 березня 2019 р.; захистити його права, пов'язані з виборчим процесом, свободою пересування та вільним вибором місця проживання, відповідно до статей 3, 19, 22, 33, 69-71 Конституції України, захистити його інтереси пов'язані з виборчим процесом, та зобов'язати Виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради індивідуальним актом передати органам реєстрації інформацію стосовно нього для внесення її до Єдиного державного демографічного реєстру, чим забезпечити його право голосу на виборах Президента 31 березня 2019 р.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2019 р. позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити позов до суду за територіальною підсудністю. Скаржник зазначає, що суддя визначив помилкові підстави, межі повноважень та спосіб дій відповідача, встановив помилковий характер спору, правовий статус та правову природу. На думку скаржника, суд повинен був керуватися приписами частин 1 та 2 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України, відкрити провадження у справі та розглянути позов.

Апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами згідно статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги та зміст оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Крім того, особливості провадження у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, які порушують законодавство про вибори та референдум врегульовано статтею 275 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини 3 якої позовна заява щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб подається до окружного адміністративного суду за їх місцезнаходженням.

ОСОБА_1 оскаржена до суду бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради щодо порушення його прав, пов'язаних з виборчим процесом, свободою пересування та вільним вибором місця проживання, відповідно до статей 3,19,22,33,69-71 Конституції України.

Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що за предметною юрисдикцією справа має розглядатись Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Разом з тим, мотивувальна частина оскарженої ухвали суду містить посилання на ст. 20 ЦПК України, положення якої не можуть застосовуватись при розгляді адміністративних справ. Крім того, у п'ятому абзаці мотивувальної частини суд відтворює положення «частини 2-3 КАС України» без зазначення конкретної статті Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини 2 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення спору.

Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції вважає правильним прийняте судом першої інстанції рішення про передачу адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, підстави для застосування наслідків, визначених наведеною вище процесуальною нормою, відсутні.

Крім того, стаття 25 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку посилається скаржник в обґрунтування доводів апеляційної скарги, регулює питання територіальної юрисдикції адміністративних справ.

Натомість, оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції направив справу до окружного адміністративного суду у зв'язку із порушенням предметної підсудності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стосовно предметної підсудності чинний Кодекс адміністративного судочинства України аналогічної норми не містить.

Проте, згідно з частино 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, чинним Кодексом адміністративного судочинства не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо, рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), зокрема, визначених статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України. З метою уникнення підстав для можливого скасування судового рішення направлено справу за предметною підсудністю, яка визначена у статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, що відповідає приписам процесуального законодавства, а також статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності розгляду справи судом, встановленим законом.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2019 р. в адміністративній справі № 215/270/19 (провадження № 2-а/215/54/19)- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 12 березня 2019 р. оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно до частини 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук