Справа № 810/5062/13-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2019 року

Київ

справа №810/5062/13-а

адміністративне провадження №К/9901/2680/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Адоніс» на постанову Київського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Леонтовича А.М. від 10.10.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Горяйнова А.М., суддів: Мамчура Я.С., Шостака О.О. від 10.04.2014 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Адоніс» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними дій та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Адоніс» (далі - позивач/Товариство) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - відповідач/Інспекція), в якому просило скасувати наказ Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області від 28.08.2013 №145, визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Адоніс» на підставі наказу від 28.08.2013 №145.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки прийнято не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки Товариством в повному обсязі надані відомості на отриманий від податкового органу запит про надання пояснень та їх документального підтвердження, а відтак й дії щодо проведення перевірки на підставі такого наказу є протиправними.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що оскаржуваний наказ прийнято у спосіб, передбачений законом, оскільки у даному випадку необхідність проведення саме невиїзної документальної перевірки обумовлена потребою аналізу пояснень та документів, що надані платником податків на письмовий запит податкового органу для спростування або підтвердження інформації про можливі порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства. У разі ж ненадання відповіді на запит податкового органу або якщо надані платником податку письмові пояснення та документи були б визнані податковим органом неповними чи недостатніми - виникли б підстави для проведення виїзної документальної перевірки. Крім того, суди дійшли висновку, що податковим органом дотримано умови пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України щодо вручення уповноваженій особі під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У касаційній скарзі позивач посилається на помилковість висновків судів попередніх інстанцій про наявність підстав для призначення перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскільки на запит Інспекції про надання інформації ним надано відповідь та документальне її підтвердження. Крім того, наказ та повідомлення про проведення перевірки отримані позивачем у день проведення перевірки, що є порушенням вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.05.2014 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області на підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України направлено на адресу ТОВ «Компанія «Адоніс» запит від 13.08.2013 №1015/10/22-322 про надання інформації та її документального підтвердження по господарських відносинах із ТОВ «Металоконструкція» за листопад 2012 року та ТОВ «Інвестмережа» за березень 2012 року.

Листом від 27.08.2013 №918 ТОВ «Компанія «Адоніс» було надано податковому органу письмове пояснення із запитуваними документами.

28.08.2013 на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 та пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України відповідачем прийнято наказ №145 про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Компанія «Адоніс» з 28.08.2013 тривалістю 5 робочих днів.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки вручено уповноваженій особі позивача, про що свідчить розписка головного бухгалтера ТОВ «Компанія «Адоніс» Шершень Н.В. від 28.08.2013 року.

У період з 28 серпня по 29 серпня 2013 року посадовими Інспекції на виконання наказу від 28.08.2013 №145 та на підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Компанія «Адоніс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Металоконструкція» за листопад 2012 року та ТОВ «Інвестмережа» за березень 2012 року, за результатами якої складено акт від 29.08.2013 №101/22-3/36148117.

Позивач вважає, що наказ, яким призначено позапланову невиїзну перевірку, та дії податкового органу щодо її проведення суперечать вимогам чинного податкового законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Як зазначено у пункті 79.1 зазначеної вище статті, документальна невиїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

У підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, який був правовою підставою для проведення перевірки у цій справі (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді.

У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

В свою чергу, невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду України, викладену ним у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14.

Отже, посилання судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі, а саме щодо безумовної необхідності проведення документальної невиїзної перевірки у разі надання платником податків пояснень та їх документального підтвердження, не відповідає вимогам Податкового кодексу України.

Таким чином, вирішуючи спір у даній справі, судам першої та апеляційної інстанцій необхідно було встановити зміст і перелік запитуваної Інспекцією інформації та дослідити зміст пояснень Товариства і перелік наданих ним документів на вимогу контролюючого органу.

Згідно із частинами першою-третьою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

За правилами пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Адоніс» задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного від 10.04.2014 у справі №810/5062/13-а скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду