Справа № 0740/948/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/707/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Пліша М.А.

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року (головуючий суддя Плеханова З.Б., м.Ужгород, повний текст складено 16.12.2018) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттурист» до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттурист» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у Закарпатській області щодо відмови у звільненні з-під податкової застави майна ТОВ «Закарпаттурист», а саме: будівлі котельні № 6, двоповерхова, загальною площею 223,8 кв.м., штукатурка з побілкою, частково кахлі, зовнішні стіни - штукатурка, підлога - бетон, вікна дерев'яні, що розташована за адресою м. Ужгород, вул. Кошицька,30; зобов'язати Головне управління ДФС у Закарпатській області вчинити дію щодо виключення з акту опису майна № 4 від 12 серпня 2014 року нерухоме майно, а саме: будівля котельні № 6, двоповерхова, загальною площею 223,8 кв.м., штукатурка з побілкою, частково кахлі, зовнішні стіни - штукатурка, підлога - бетон, вікна дерев'яні, що розташована за адресою м. Ужгород, вул. Кошицька,30; зобов'язати Головне управління ДФС у Закарпатській області припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна податкову заставу щодо нерухомого майна, а саме: будівля котельні № 6, двоповерхова, загальною площею 223,8 кв.м., штукатурка з побілкою, частково кахлі, зовнішні стіни - штукатурка, підлога - бетон, вікна дерев'яні, розташована за адресою м. Ужгород, вул. Кошицька,30 відповідно до чинного законодавства.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, позов задоволено. Дії Головного управління ДФС у Закарпатській області щодо відмови у звільненні з-під податкової застави майна ТОВ «Закарпаттурист», а саме: будівлі котельні № 6, двоповерхова, загальною площею 223,8 кв.м., штукатурка з побілкою, частково кахлі, зовнішні стіни - штукатурка, підлога - бетон, вікна дерев'яні, що розташована за адресою м. Ужгород, вул. Кошицька,30 - визнано протиправними. Зобов'язано Головне управління ДФС у Закарпатській області вчинити дію щодо припинення податкової застави майна, зазначеного в Акті № 4 від 12 серпня 2014 року, складеного податковим керуючим ОСОБА_1 на підставі рішення № 99/25 заступника начальника ДПІ у м. Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатській області від 11.08.2014 року «Про опис майна у податкову заставу», а саме: будівля котельні № 6, двоповерхова, загальною площею 223,8 кв.м., штукатурка з побілкою, частково кахлі, зовнішні стіни - штукатурка, підлога - бетон, вікна дерев'яні, що розташована за адресом м. Ужгород, вул. Кошицька,30. Зобов'язано Головне управління ДФС у Закарпатській області вчинити дії щодо виключення податкової застави майна, зазначеного в Акті № 4 від 12 серпня 2014 року, складеного податковим керуючим ОСОБА_1 на підставі рішення № 99/25 заступника начальника ДПІ у м. Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатській області від 11.08.2014 року "Про опис майна у податкову заставу" з Державних реєстрів.

Податковий орган подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права і таке не відповідає фактичним обставинам справи, мотивуючи тим, що діючи у межах та у спосіб передбачений нормами Податкового кодексу України, у зв'язку з наявною заборгованістю, Головним управлінням ДФС у Закарпатській області відмовлено ТзОВ «Закарпаттурист» у звільненні майна з-під податкової застави.

Заборгованість у розмірі 86 767,09 грн. рахується за позивачем так як останній, як юридична особа, є відповідальним за зобов'язаннями його відокремлених підрозділів.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Відповідно до ч. 3 вказаної статті філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Однак, судом першої інстанції, всупереч вказаним матеріальним нормам права, неодноразово описується правовий статус та податкові зобов'язання філії «Біласовицький лікувально-оздоровчий комплекс «Пікуй» як самостійної юридичної особи.

Статтею 96 ЦК України встановлено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Відповідальність за дії та зобов'язання філій несе юридична особа, яка утворила ці відокремлені підрозділи.

Відповідно до п. 97.3 ст. 97 Податкового кодексу України у разі якщо внаслідок ліквідації платника податків частина його грошових зобов'язань чи податкового боргу залишається непогашеною у зв'язку з недостатністю майна, така частина погашається за рахунок майна засновників або учасників такого підприємства, якщо вони несуть повну або додаткову відповідальність за зобов'язаннями платника податків згідно із законом, у межах повної або додаткової відповідальності, а в разі ліквідації філії, відділення чи іншого відокремленого підрозділу юридичної особи - за рахунок юридичної особи незалежно від того, чи є вона платником податку, стосовно якого виникло грошове зобов'язання або виник податковий борг такої філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу.

Отже, ТзОВ «Закарпаттурист» має податковий борг у розмірі 86 767,09 грн. (по відокремленому підрозділі «Біласовицький лікувально-оздоровчий комплекс «Пікуй»).

Щодо посилання суду на довідку про відсутність заборгованості у позивача, то в судовому засіданні представником апелянта наголошено, що при формуванні даної довідки до уваги брався стан заборгованості Позивача за його кодом ЄДРПОУ без врахування зобов'язань по відокремленим підрозділам. Разом з цим, Головним управлінням ДФС у Закарпатській області листом повідомлено позивача про наявну заборгованість по відокремленим підрозділам, а саме по філії «Синевирсько-Полянький ТОК «Синевирське озеро» та філії «Біласовицький лікувально-оздоровчий комплекс «Пікуй» (а.с.35). З метою припинення податкової застави, позивачем сплачений податковий борг по філії «Синевирсько-Полянький ТОК «Синевирське озеро», однак по філії «Біласовицький лікувально-оздоровчий комплекс «Пікуй» заборгованість залишається не сплаченою по теперішній час.

Діючи в межах та в спосіб передбачений податковим законодавством контролюючим органом прийнято рішення №99/25 від 11.08.2014 про опис майна в податкову заставу та на підставі вказаного рішення складено акт опису майна №4 від 12.08.2014 (а.с. 20-21).

Відповідно до пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п. 88.2 ст. 88 ПКУ).

Відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПКУ право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з п. 89.3 ст. 89 ПКУ майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

У разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі (п. 89.5 ст. 89 ПКУ)

З урахуванням положень статті 89 ПКУ право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Абзацом 5 п. 89.2 ст. 89 ПКУ передбачено, що у разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Податковим кодексом передбачений вичерпний перелік підстав для припинення податкової застави.

Так, відповідно до п. 93.1 ст. 93 ПКУ майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку (пп. 93.1.1); визнання податкового боргу безнадійним (пп. 93.1.2); набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства (пп. 93.1.3); отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження (пп. 93.1.4).

Згідно з п. 93.2 ст. 93 ПКУ підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

Отже, право податкової застави майна позивача діє до повного виконання платником податків власних податкових зобов'язань та по відокремленим підрозділам, зокрема по «Біласовицькому лікувально-оздоровчому комплексі «Пікуй», оскільки юридична особа, яка створила даний відокремлений підрозділ відповідає за його зобов'язаннями перед бюджетом.

Оскільки жодних належних доказів, які б підтверджували абсолютну відсутність податкового боргу, в тому числі сплату зобов'язань по відокремленому підрозділі «Біласовицький лікувально-оздоровчий комплекс «Пікуй», позивач не надав, відсутні підстави для припинення податкової застави.

В рішенні суд першої інстанції констатує факт наявності заборгованості позивача по відокремленому підрозділу, однак посилається на те, що нібито предмет даного позову і спірні правовідносини не стосуються обов'язків позивача як юридичної особи, яка несе вказаний обов'язок за зобов'язаннями ліквідованого відокремленого підрозділу, а стосуються предмету податкової застави, яка була внесена в забезпечення боргу позивача як платника податків за несплату у строки встановлені законодавством суми грошового зобов'язання.

Відповідно до імперативної норми права (п. 93.1 ст. 93 ПКУ) підставою для припинення податкової застави є підтвердження повного погашення суми податкового боргу, а не тієї частини, яка була станом на дату внесення майна в податкову заставу.

Посилання суду на те, що майно, яке було забезпечене попереднім боргом не може виступати заставою по інших боргах, коли не винесено рішення про опис майна у податкову заставу та акта опису по іншому боргу не ґрунтується на жодній нормі права та є наслідком неправильного застосування судом податкового законодавства.

Суд зауважує, що в даному випадку нібито мало місце порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вважає, що судом першої інстанції проігноровано ч. 2 вказаної статті Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої: Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які

вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттурист» , код юридичної особи 02648811 перебуває на обліку в податковій інспекції у місті Ужгороді ГУДФС у Закарпатській області.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року № 807/1834/15 задоволено позов Державної податкової інспекції у м. Ужгород Головного управління ДВС у Закарпатській області до Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» про стягнення податкового боргу у сумі 405894,29 грн. (а.с.14-17).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року у справі № 807/1834/15 вищевказаній борг було відстрочено до 10 березня 2017 року та розстрочено виконання постанови Закарпатського адміністративного суду до 15 лютого 2020 року (а.с.18-19).

З метою забезпечення виконання Приватним Закарпатським обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» податкових обов'язків, визначених податковим законодавством, майно Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист», передано у податкову заставу.

Підставою для застосування обтяжень до майна стало рішення за № 99/25 про опис майна у податкову заставу та акт опису майна виданий Ужгородською ДПІ у м. Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатській області № 4 від 12 серпня 2014 року (а.с.20-21).

Відповідно до акту опису майна № 4 від 12 серпня 2014 року Ужгородською ДПІ у м. Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатській області в забезпечення суми стягнення 405894,29 грн. взято в податкову заставу «Будівлю котельні № 6, двоповерхова, загальною площею 223,8 кв.м., штукатурка з побілкою, частково кахлі, зовнішні стіни - штукатурка, підлога - бетон, вікна дерев'яні. Розташована за адресою м. Ужгород, вул. Кошицька,30».

Відомості, щодо обтяження майна внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна. Номер запису про обтяження: 6697735 від 15.08.2014, вид обтяження податкова застава (а.с.23-26).

Згідно листа Головного управління ДФС у Закарпатській області від 30.03.2018 за ТОВ «Закарпаттурист» згідно інтегрованих карток платників податків станом на 28.03.2018 року рахувалася заборгованість зі сплати податків, зборів, платежів в сумі 309135 грн. (а.с.27).

Відповідно до платіжних доручень №№ 232, 233 від 23.05.2018, № 242 від 24.05.2018, № 244 від 30.05.2018, № 286 від 27.06.2018 ТзОВ «Закарпаттурист», сплатило всю заборгованість у сумі 405894,29 грн. (а.с.28-32).

Згідно довідки Головного управління ДФС у Закарпатській області від 05.06.2018 ТОВ «Закарпаттурист» станом на 04.06.2018 року немає заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів (а.с.33).

21.06.2018 ТОВ «Закарпаттурист» звернувся до начальника Головного управління ДФС у Закарпатській області з заявою щодо виключення майна з податкової застави, а саме: Будівлі котельні № 6, двоповерхова, загальною площею 223,8 кв.м., що розташована за адресою м. Ужгород, вул. Кошицька,30 у зв'язку з повною сплатою заборгованості, (а.с.34).

Відповідно до листа від Головного управління ДФС у Закарпатській області від 10.07.2018 року, позивачу з відмовлено у звільнені майна з податкової застави, оскільки станом на 06.07.2018 згідно інтегрованих карток платника податків наявна податкова заборгованість по відокремленим підрозділам підприємства, а саме: «Білосовицький лікувально - оздоровчий комплекс «Пікуй» приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» в сумі 86767, 09грн. (а.с.35).

На підставі вищевказаного, ТОВ «Закарпаттурист» звернувся з заявою від 16.07.2018 року до начальника ГУ ДФС у Закарпатській області в якій просив повідомити причини виникнення заборгованості до бюджету, з наданням підтверджуючих документів та чи ДФС у Закарпатській області зверталась до суду щодо стягнення наведеної заборгованості, (ас.37).

У відповідь на зазначену вище заяву, Головне управління ДФС у Закарпатській області надало детальний розрахунок заборгованості по філії «Білосовицький лікувально - оздоровчий комплекс «Пікуй» приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист». Відповідно до якого вбачається, що заборгованість виникла у період 2007 - 2009 року та ніяким чином не підтвердила про звернення до суду щодо примусового стягнення боргу чи винесення документів щодо податкової застави майна відповідно до боргу філії «Білосовицький лікувально - оздоровчий комплекс «Пікуй» приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист». (а.с.38-39).

У Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Білосовицький лікувально - оздоровчий комплекс «Пікуй» вказано ідентифікаційним код юридичної особи 13594188 із зазначенням даних взяття на облік як платника податків у Свалявській ОДПІ ГУДФС у Закарпатській області (а.с. 94)

Згідно Постанови Наглядової ради «Закапаттуриста» від 05.06.2015 року філія Білосовицький лікувально - оздоровчий комплекс «Пікуй» була ліквідована, а дата закриття є 15.06.2015 року, що стверджується інформацією відділу держреєстрації юридичних та фізичних осіб Мінюсту від 23.11.2015 року.( а.с. 96)

Згідно копій податкової звітності Білосовицький лікувально - оздоровчий комплекс «Пікуй» вказав суми самостійно задекларовані платником податків - юридичною особою з ідентифікаційним кодом платника податків 13594188.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовляє у звільненні майна з податкової застави, виходячи з наступного.

Згідно із п.87.2 ст.87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу - ст. 88 Податкового кодексу України.

Згідно п. 89.3 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

пунктом 93.1 статті 93 Податкового кодексу України встановлено, що майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: 93.1.1. отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; 93.1.2. визнання податкового боргу безнадійним; 93.1.3. набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; 93.1.4. отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті - пункт 93.2 статті 93 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що майно, яке було забезпечене попереднім боргом не може виступати заставою по інших боргах, коли не винесено рішення про опис майна у податкову заставу та акту опису майна по іншому боргу, оскільки податкова застава була внесена в забезпечення боргу позивача як платника податків, тобто за несплату у строки встановлені податковим законодавством суми грошового зобов'язання в сумі 405894,29 грн., що відображено в рішенні № 99/25 про опис майна у податкову заставу та акту опису майна № 4 від 12.08.2014, а не в забезпечення боргу платника податків його віодкремленого підрозділу - філії «Білосовицький лікувально - оздоровчий комплекс «Пікуй» приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист», як трактує це податковий орган і не спростовано в суді першої та апеляційної інстанції.

Сплата заборгованості позивачем, підтверджується платіжними дорученнями та довідкою Головного управлінням ДФС у Закарпатській області про відсутність заборгованості ТОВ «Закарпаттурист () (а.с.28 - 33), що засвідчує закінчення події визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 статті 93 Податкового кодексу України та розділу VI Порядку застосування податкової застави контролюючими органами.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року по справі № 0740/948/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Т. І. Шинкар
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 19.03.19