Справа № 802/1812/18-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1812/18-а

Головуючий у 1-й інстанції:Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

13 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Вініцької Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року (рішення у повному обсязі 05.11.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.), звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Департамент) про визнання незаконною та скасування постанови №15/1002-09-869 від 06.06.2018, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 158 580 грн.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 23 жовтня 2019 року позов задовольнив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що відповідачем не надано доказів, які б вказували, що проект розроблений ФОП ОСОБА_2 не містить необхідних елементів робочого проекту передбачених Додатком Д "Склад проекту (затверджувальної частини РП) на будівництво oб'єктiв невиробничого призначення" ДБН А.2.2-3-2014. Порушення визначені в акті перевірки №Т/П-23.05/2 не знайшли підтвердження та спростовані позивачем, а отже оскаржувана постанова є незаконною та, відповідно, підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що позивачем передано проектну документацію для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розроблену з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил. В апеляційній скарзі відповідача зазначено, що судом першої інстанції не враховано максимально допустимий відсоток забудови, який встановлюється в містобудівних умовах та обмеженнях, оскільки гранично допустимі параметри забудови встановлюються в містобудівному розрахунку. Також, не враховано вимоги п. 9, підпункту 11.2 пункту 11 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45 та вимоги 4.6.1, 4.8 та 8.2 ДБН А 2.2-3.2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що інспектором при перевірці вказані лише помилки по оформленню документації, які ні в якій мірі не впливають на дотримання технічних, санітарних, протипожежних норм в проектуванні та будівництві даного об'єкту. Окремо вказано, що робоча документація до винесення постанови скоригована, в тому числі щодо відсотку забудови. Також, позивач зазначає, що допустила описку пославшись на ДБН, які втратили чинність, при цьому вона не порушила чинні, діючи будівельні норми, технічні санітарні, протипожежні та екологічні вимоги.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 374 від 23.03.2018 та направлення №Я/П-07.05/2 від 07.05.2018, головними інспекторами будівельного нагляду інспекційних відділів №1, №2 Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області з 10.05.2018 по 23.05.2018 проведено планову перевірку заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об'єкті будівництва комплексу об'єктів торгівлі по вул. Немирівське шосе, б/н на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

За наслідком проведеної перевірки складено акт №Т/П-23.05/2, в якому зафіксовані виявлені перевіркою порушення, а саме, зазначено, що проектна документація на будівництво розроблена ФОП ОСОБА_2 та передана замовнику без урахування вимог вихідних даних на проектування та без дотримання будівельних норм чинних на час її передачі.

Відповідно до містобудівних умов та обмежень максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки площею 1012 кв.м складає 34 % (344, 8), однак, у розробленій документації площа забудови складає 347, 6 кв.м. Проектна документація (договір на виконання робіт №17-2-17 від 29.11.2017) сформована на підставі Державних будівельних норм (ДБН), що на момент розробки втратили чинність, а саме: ДБН В.11-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва" (втратили чинність 01.06.2017 ); ДБН А 2.2-3-2012 " Склад та зміст проектної документації для будівництва" (втрата чинності 01.10.2014); ДБН А.3.1 -5-2009 " Організація будівельного виробництва " (втрата чинності 01.01.2016 р.), СНиП III-4-80 "Техніка безпеки в будівництві" (втрата чинності 01.04.2012 р.).

Також, під час перевірки робочого проекту надано не було, а надано лише проект розроблений в одну стадію. ФОП ОСОБА_2, при проектуванні об'єкта порушено п. 9, підпункту 11.2 пункту 11 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45 та вимоги 4.6.1, 4.8 та 8.2 ДБН А 2.2-3.2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво.

За наслідком проведеної перевірки та складеного акту винесено протокол від 23.05.2018 та припис №С-23.05/3 від 23.05.2018, яким вимагається привести проектну документацію у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

06.06.2018 департаментом прийнято постанову №15/1002-09-869 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_2, за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 158 580 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, вказуючи на відсутність зазначених у акті порушень, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038-VI), Законом України "Про архітектурну діяльність" (далі - Закон №687-XIV) та Законом України "Про будівельні норми" (далі - Закон №1704-VI) та Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (далі - Закон №208/94-ВР).

Згідно положень Закону №3038-VI суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

В свою чергу, згідно пункту 11 частин першої статті 1 Закону №3038-VI, проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону №3038-VI, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за не створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкт будівництва; проектна організація - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Приписами статті 10 Закону №687-XIV встановлено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно частин першої та другої статті 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, визначається Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 (далі - Порядок №553).

Згідно положень пункту 2 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п. 16 Порядку №553).

Відповідно до п. 22 Порядку №553, постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, за наслідком проведеної перевірки 23.05.2018 складено акт №Т/П-23.05/2, в якому зафіксовані виявлені перевіркою порушення, а саме, зазначено, що проектна документація на будівництво розроблена ФОП ОСОБА_2 та передана замовнику без урахування вимог вихідних даних на проектування та без дотримання будівельних норм чинних на час її передачі. Відповідно до містобудівних умов та обмежень максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки площею 1012 кв.м складає 34 % (344, 8), однак, у розробленій документації площа забудови складає 347, 6 кв.м. Проектна документація (договір на виконання робіт №17-2-17 від 29.11.2017) сформована на підставі Державних будівельних норм (ДБН), що на момент розробки втратили чинність.

За наслідком проведеної перевірки та складеного акту винесено протокол від 23.05.2018 та припис №С-23.05/3 від 23.05.2018, яким вимагається привести проектну документацію у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Розглянувши адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення визначені в акті перевірки №Т/П-23.05/2 не знайшли підтвердження та спростовані позивачем, а отже оскаржувана постанова є незаконною та, відповідно, підлягає скасуванню.

Колегія суддів зазначає, що покладені в основу складу правопорушення технічні помилки і математичні округлення та похибки не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності та накладення штрафу на ФОП ОСОБА_2, за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 158 580 грн., зважаючи на наступне.

Згідно положень пункту 1 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45 (далі - Порядок №45), проектувальник - юридична особа, яка має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із законодавством одержали кваліфікаційний сертифікат, який підтверджує спроможність виконання робіт щодо об'єктів відповідного класу наслідків (відповідальності), або фізична особа, яка згідно з законодавством має такий кваліфікаційний сертифікат (далі - сертифікований виконавець). Проектні роботи - роботи, пов'язані зі створенням проектної документації для об'єктів будівництва.

Правові та організаційні засади розроблення, погодження, затвердження, реєстрації і застосування будівельних норм визначає Закон України "Про будівельні норми".

Згідно Закону №1704-VI будівельні норми - затверджений суб'єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов'язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури, а державні будівельні норми це нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Тобто, поняття будівельні норми і державні будівельні норми не є тотожними за своїм змістом визначеннями.

Також, відповідно до ст. 11 №1704-VI застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення. Відповідальність за недотримання вимог будівельних норм визначається законом.

Отже, відповідальність проектної організації наступає у разі передачі проекту, що розроблений з порушенням будівельних норм, а не зазначення норм ДБН, які на момент розроблення проекту втратили чинність.

Тобто, проектна документація позивача розроблена з дотриманням чинних норм та їх не порушує, що також підтверджує правомірність висновку суду першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги про допустимий відсоток забудови земельної ділянки площею 1012 кв.м, що має складати 34% (344,8 кв.м.), однак в розробленій та переданій проектній організації вказано 347, 6 кв.м., колегія суддів вважає, що оскільки в пункті 3.5 "Техніко-економічні показники" Розділу "Пояснювальна записка" проекту зазначено площу забудови - 347,6 м, помилково, а в пункті 3 розділу "Показники до генплану" вказано площу забудови 341, 6 м, таку ж площу вказано і в містобудівному розрахунку з техніко- економічними показниками будівництва комплексу об'єктів торгівлі, що, в свою чергу, не перевищує максимально допустимого відсотка забудови.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині не надання «робочого проекту», а надання саме «проекту», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 Порядку №45, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці, державних стандартів і правил, у тому числі вимог доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (вимоги щодо створення доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення зазначаються в проектній документації окремим розділом).

Проектна документація, у складі якої відповідно до завдання на проектування можуть бути передбачені черги та пускові комплекси, розробляється на об'єкт будівництва в цілому. Проектна документація стадії "Проект" або "Робочий проект" може розроблятись на окрему чергу та бути затвердженою у встановленому порядку, якщо зазначене передбачено завданням на проектування та знайшло відображення у схваленій у встановленому порядку попередній стадії проектування: техніко-економічне обґрунтування (далі - стадія ТЕО), техніко-економічний розрахунок (далі - стадія ТЕР) або "Ескізний проект" (далі - стадія ЕП).

Підпунктом 11.2 пункту 11 Порядку №45 (чинного на момент складення акту перевірки) визначено стадії проектування: для об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), а також комплексів (будов), до яких входять лише об'єкти з незначними наслідками (СС1), проектування здійснюється:

- в одну стадію - стадія «робочий проект» (далі - стадія РП);

- у дві стадії - для об'єктів невиробничого призначення - стадія ЕП, а для об'єктів виробничого призначення та лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури - стадія ТЕР та для обох - стадія РП;

РП є інтегруючою стадією проектування і складається з двох частин - затверджувальної та робочої документації. Склад і зміст затверджувальної частини наведені у додатках Д та Е. Для виконання будівельних робіт видається робоча документація у повному обсязі.

Так, проектантом фактично розроблено РП - робочий проект, який являє собою спрощений варіант двостадійного проектування. Також, РП є одностадійним і по суті містить все те, що П і Р одночасно.

Також судом першої інстанції закцентовано увагу, що в проекті розробленому ФОП ОСОБА_2 визначено, що такий розробляється/розроблений в одну стадію, про що також зазначено і в акті відповідача. Також, відповідачем не надано доказів, які б вказували, що проект розроблений ФОП ОСОБА_2 не містить необхідних елементів робочого проекту передбачених Додатком Д "Склад проекту (затверджувальної частини РП) на будівництво oб'єктiв невиробничого призначення" ДБН А.2.2-3-2014.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належав задоволенню повністю.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушення визначені в акті перевірки №Т/П-23.05/2 не знайшли підтвердження та спростовані позивачем, а отже оскаржувана постанова є незаконною та, відповідно, підлягає скасуванню.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що штраф застосований відповідачем порушує права позивача через непропорційний тягар на останнього, а оскаржуване рішення не відповідає критерію, визначеному у частині другій статті 2 КАС України щодо пропорційності, зокрема, прийнято без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 березня 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.