Справа № 160/471/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
20 березня 2019 р.Справа №160/471/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЩЕДРО до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов і припису, -
17.01.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ЩЕДРО до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області , в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати у повному обсязі постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 1873/249/АВ/МГ-ФС/810 від 13.12.2018 року, прийняту Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області;
- визнати протиправною та скасувати у повному обсязі постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1873/249/АВ/ІП-ФС/811 від 13.12.2018 року, прийняту Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області;
- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі припис про усунення виявлених порушень № ДН 1873/249/АВ/П від 23.11.2018 року, винесений Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 22.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
19.03.2019 року до канцелярії суду надійшла заява від позивача про забезпечення позову, в якій позивач просить:
- постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1873/249/АВ/МГ-ФС/810 від 13.12.2018 р. на суму 1.489.200 грн., до набрання законної сили рішенням суду у справі № 160/471/19 за позовом ТОВ «Щедро» до ГУ Держпраці про визнання протиправними та скасування постанов та припису;
- постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1873/249/АВ/ІП-ФС/811 від 13.12.2018 р. на суму 3.723 грн., до набрання законної сили рішенням суду у справі №160/471/19 за позовом ТОВ «Щедро» до ГУ Держпраці про визнання протиправними та скасування постанов та припису.
2. Зупинити стягнення за:
- постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1873/249/АВ/МГ-ФС/810 від 13.12.2018 р. на суму 1.489.200 грн., до набрання законної сили рішенням суду у справі № 160/471/19 за позовом ТОВ «Щедро» до ГУ Держпраці про визнання протиправними та скасування постанов та припису;
- постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 1873/249/АВ/ІП-ФС/811 від 13.12.2018 р. на суму 3.723 грн., до набрання законної сили рішенням суду у справі № 160/471/19 за позовом ТОВ «Щедро» до ГУ Держпраці про визнання протиправними та скасування постанов та припису.
В обґрунтування заяви зазначено, що стягнення з підприємства штрафу на загальну суму 1492923 грн. на підставі оскаржуваних постанов призведе до негативних майнових наслідків, оскільки сума штрафу перевищує статутний капітал підприємства та є надмірним фінансовим тягарем. Оскаржувані постанови, як виконавчі документи передані для примусового виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та 15.03.2019 року відкрито виконавче провадження і розпочато примусове стягнення.
На підставі ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, суд встановив наступне.
Відповідно до ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов'язки відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з'ясування чи додаткового доказування.
Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів про забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршенні, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.
З долучених до заяви документів вбачається, що 15.03.2019 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 винесено:
- постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2019 року №58638259 про примусове виконання постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН 1873/249/АВ/МГ-ФС/810 від 13.12.2018 р. про стягнення з ТОВ "Щедро" штрафу у розмірі 1489200 грн.
- постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2019 року №58638484 про примусове виконання постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН1873/249/АВ/ІП-ФС/811 від 13.12.2018 р. про стягнення з ТОВ "Щедро" штрафу у розмірі 3723 грн.
- постанову від 15.03.2019 року №58638259 про стягнення виконавчого збору з ТОВ "Щедро" у розмірі 1489200 грн.
- постанову від 15.03.2019 року №5863848 про стягнення виконавчого збору з ТОВ "Щедро" у розмірі 372,3 грн.
Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 15.03.2019 року об'єднано виконавчі провадження №58638259, №58638484 у зведене виконавче провадження № 58643429.
Також, у межах виконавчого провадження № 58638259 від 15.03.2019 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 винесено:
- постанову від 15.03.2019 року про арешт майна боржника на підставі постанов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН1873/249/АВ/ІП-ФС/811 від 13.12.2018 року та № ДН1873/249/АВ/МГ-ФС/810 від 13.12.2018 року, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ "Щедро" у межах суми стягнення за виконавчим документом, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та можливих штрафів.
При вирішенні заяви суд виходить з такого, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).
Закон України «Про виконавче провадження» також не містить механізм зупинення виконання оскаржених рішень до розгляду спору судом.
Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Пунктом 2 ст.34 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Суд враховує, що правомірність постанов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 1873/249/АВ/МГ-ФС/810 від 13.12.2018 року та № ДН1873/249/АВ/ІП-ФС/811 від 13.12.2018 року перевіряється судом в цьому судовому провадженні. Сам по собі факт оскарження постанови про накладення штрафу в судовому порядку не зупинив їх виконання.
Оскільки відкрито виконавче провадження, суд приходить до переконання, що на час судового розгляду справи існує реальна можливість початку примусового виконання постанов відповідача, оскарження яких, згідно з чинним законодавством, не зупиняє вчинення виконавчих дій.
У разі встановлення протиправності оскаржуваних постанов і задоволення позовних вимог про їх скасування, позивачу доведеться докласти зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення.
При цьому, суд зауважує, що право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини застосовується судами разом з практикою ЄСПЛ як джерело права.
Держави-учасниці Конвенції зобов'язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні.
Складовою захисту права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого ст.1 Першого протоколу, є превентивні способи захисту права власності. Превентивний захист права власності допускається в разі існування загрози порушення права, яка має носити реальний характер і бути доведена в кожному конкретному випадку.
Аналізуючи викладене, оскільки забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу позивача, суд доходить висновку, що без вжиття заходів забезпечення позову неможливо захистити права, свободи та інтереси позивача, так як примусове виконання оскаржуваних постанов про накладення штрафу може призвести до шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на кошти, майно тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви позивача та наявність підстав для її задоволення.
Разом з цим, враховуючи, що оскаржені постанови перебувають на примусовому виконанні, а також право суду вжити декілька видів заходів забезпечення позову, суд вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржених постанов, а також зупинення стягнення.
Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЩЕДРО про забезпечення позову у справі №160/471/19 - задовольнити повністю.
Зупинити дію постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1873/249/АВ/МГ-ФС/810 від 13.12.2018 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/471/19.
Зупинити дію постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1873/249/АВ/ІП-ФС/811 від 13.12.2018 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/471/19.
Зупинити стягнення за постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1873/249/АВ/МГ-ФС/810 від 13.12.2018 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/471/19.
Зупинити стягнення за постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДНІ 873/249/АВ/ІП-ФС/811 від 13.12.2018 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/471/19.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленого законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Ухвала може бути пред'явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 20.03.2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2