Справа № 0240/3223/18-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/3223/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

12 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2;

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2018 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Балтекс" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що на підставі направлення від 13.03.2017 року № 411, виданого Головним управлінням ДФС у Вінницькій області, п.п. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу ГУ ДФС у Вінницькій області від 13.03.2017 року № 298, а також на підставі інформації, наданої уповноваженим банком - ПАТ "УкрСиббанк" щодо порушень законодавчо встановлених строків розрахунків, в період з 13.03.2017 по 17.03.2017 року уповноваженою особою Головного управління Державної фіскальної служби в Вінницькій області ОСОБА_5 було проведено позапланову виїзну перевірку TOB "Балтекс" з питання порушення термінів розрахунків по зовнішньоекономічним операціям за період з 15.12.2015 по 28.02.2017 року та в період з 05.06.2017 по 28.02.2017 року.

За результатами цієї перевірки 26.03.2017 року ГУДФС у Вінницькій області склало акт № 129/1402/25495072, яким встановлені порушення позивачем ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині недотримання нормативних строків розрахунків за експортними операціями по контрактам та п.1 постанови Правління Національного банку України від 03.06.2015 року №354 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України".

Крім того, встановлено порушення ст. 1 Указу Президента України від 18.06.1994 року №319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" (зі змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 та п.2, п.3 Наказу МФУ від 25.12.1995 року №207 в частині невиконання вимог щодо строків декларування валютних цінностей станом на 01.10.2015, 01.01.2017 року.

На підставі акту перевірки від 26.03.2017 року №129/1402/25495072 ГУДФС у Вінницькій області прийняло податкові повідомлення-рішення: від 19.04.2017 року №, №, якими до позивача застосовано штрафні санкції у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 1096953,06 грн., та застосовано штрафні санкції в розмірі 340 грн. за порушення вимог валютного законодавства.

Керуючись п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року та "Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010 року, 28.03.2017 року TOB "Балтекс" подало заперечення на акт проведеної перевірки до ГУДФС України у Вінницькій області.

Відповіддю ГУДФС у Вінницькій області від 13.04.2017 року № 1000/10/02-32-14-02 висновки викладені в акті перевірки TOB "Балтекс" визнані такими, що відповідають законодавству України та залишені без змін, а заперечення - без задоволення.

Керуючись п. 56.2, 56.6, ст.56 ПК України 27.04.2017 року позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України на незаконність та необґрунтованість акту, яким оформлено результати перевірки щодо дотримання вимог валютного законодавства та бездіяльність ГУДФС у Вінницькій області щодо відмови у задоволенні заперечень на акт позапланової виїзної документальної перевірки № 129/1402/25495072 від 26.03.2017 року.

Вказана скарга надійшла на адресу ДФС України 03.05.2017 року.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.05.2017 року №10878/6/99-99-11-01-02-25 продовжено строк розгляду скарги ТОВ "Балтекс" на податкові повідомлення-рішення № та № від 19.04.2017 року до 01.07.2017 року включно. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказане рішення направлено на адресу позивача 23.05.2017 року та отримано особисто керівником ТОВ "Балтекс" 26.05.2017 року.

Рішенням ДФС України від 26.06.2017 року №13652/6/99-99-11-01-02-25 податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з такими висновками контролюючого органу, ТОВ "Балтекс" оскаржило податкові повідомлення-рішення № та № від 19.04.2017 року в судовому порядку.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.10.2017 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 28.08.2018 року у справі № 802/1351/17-а у задоволенні позовних вимог ТОВ "Балтекс" відмовлено.

Касаційний суд у своїй постанові, зазначив, що посилання позивача на порушення контролюючим органом строків розгляду скарги платника податків, визначених пунктом 56.9 ст. 56 ПК України обґрунтовано не прийнято судами попередніх інстанцій до уваги, оскільки вимоги про протиправність таких дій не заявлялись позивачем та не є предметом розгляду в межах даної адміністративної справи.

Враховуючи встановленні обставини, позивач вважає, що ДФС України допустило протиправні дії щодо порушення строків розгляду скарги TOB "Балтекс", що в силу 56.9 ст. 56 ПК України та розділу 6 Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами від 21.10.2015 року № 916, свідчить про повне задоволення скарги та незаконність прийнятих повідомлень-рішень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Порядок оскарження рішень контролюючих органів, передбачений статтею 56 ПК України.

Відповідно до норм ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податку вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня зі скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог п. 44.6 ст. 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку (п. 56.8 ст. 56 ПК України).

Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у п. 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту (п. 56.9 ст. 56 ПК України).

Процедуру оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів (далі - рішення) під час адміністративного оскарження визначає Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України 21.10.2015 № 916 (далі - Порядок № 916).

Згідно п. 1 розділу V Порядку № 916 скарга подається платником податків особисто або через свого представника безпосередньо до уповноваженого контролюючого органу або поштовим відправленням з повідомленням про вручення та описом вкладення.

Платник податків одночасно з поданням скарги до контролюючого органу вищого рівня зобов'язаний письмово повідомити про це контролюючий орган, який прийняв оскаржуване рішення.

Відповідно до п. 2 розділу V Порядку № 916 днем подання платником податків скарги є: при поданні скарги безпосередньо до контролюючого органу - день фактичного отримання скарги контролюючим органом; при надсиланні скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника податків поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Відповідно до п. 3 розділу V Порядку № 916 у разі відсутності повідомлення про вручення або відбитка календарного штемпеля відділення поштового зв'язку на поштовому відправленні (конверті, бандеролі), що унеможливлює з'ясування дати отримання відділенням поштового зв'язку скарги, днем подання скарги вважається день надходження скарги до контролюючого органу.

Реєстрація скарги відбувається в день її надходження до контролюючого органу. Відмова у прийнятті скарги платника податків забороняється.

Відповідно до п. 1, 2 розділу VII Порядку № 916 контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 3 розділу VII Порядку № 916 передбачено, що керівник контролюючого органу (заступник керівника або інша уповноважена посадова особа) може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад двадцятиденний строк, визначений в пункті 2 цього розділу, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного в пункті 2 цього розділу.

З вищенаведеного вбачається, що контролюючий орган зобов'язаний прийняти рішення щодо продовження розгляду скарги платника податків або вмотивоване рішення щодо розгляду скарги по суті протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків та надіслати таке рішення на адресу платника податків з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 27.04.2017 року позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України на незаконність та необґрунтованість акту, яким оформлено результати перевірки щодо дотримання вимог валютного законодавства та бездіяльність ГУДФС у Вінницькій області щодо відмови у задоволенні заперечень на акт позапланової виїзної документальної перевірки № 129/1402/25495072 від 26.03.2017 року.

Вказана скарга надійшла на адресу ДФС України 03.05.2017 року, що підтверджується копією з аналітичної системи.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.05.2017 року № 10878/6/99-99-11-01-02-25 продовжено строк розгляду скарги ТОВ "Балтекс" на податкові повідомлення-рішення № та № від 19.04.2017 року до 01.07.2017 включно.

Вказане рішення направлено на адресу позивача 23.05.2017 року та отримано особисто керівником ТОВ "Балтекс" 26.05.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З наведеного вище вбачається, що Державною фіскальною службою України рішення про продовження розгляду скарги позивача на податкові повідомлення - рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

А відтак, відсутні підстави для висновку про порушення контролюючим органом строків розгляду скарги на податкові повідомлення-рішення платника податків від 19.04.2018 року №, №, та, у звязку з цим вважати, що відповідна скарга є повністю задоволеною на користь ТОВ "Балтекс".

Водночас, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо необґрунтованості доводів позивача про те, що ГУ ДФС у Вінницькій області не уповноважене визначати санкції як складову податкового боргу у податкових повідомленнях-рішеннях на підставі п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 та п.2, п.3 Наказу МФУ від 25.12.1995 року №207 в частині невиконання вимог щодо строків декларування валютних цінностей станом на 01.10.2015, 01.01.2017 року, зазначаючи наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України.

До резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України (ч. 2 ст. 16 Декрету).

Санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

З вищенаведеного вбачається, що визначення суми штрафних санкцій належить до повноважень Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Таким чином, Головне управління ДФС у Вінницькій області Державної фіскальної служби України під час розгляду скарги позивача на податкові повідомлення-рішення № та № від 19.04.2017 року, діяло в межах вимог чинного законодавства а тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо відмови у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність прийнятих ним податкових повідомлень - рішень від 19.04.2017 року № та № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 1096953,06 грн., та застосовано штрафні санкції в розмірі 340 грн. за порушення вимог валютного законодавства.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки останній всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, а висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є вірними.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 березня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7