Справа № 1240/2596/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року справа №1240/2596/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

Компанієць І.Д.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Матусевич Р.М. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя - Чиркін С.М.) від 20 грудня 2018 року (повний текст складено 27 грудня 2018 року) по справі №1240/2596/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Луганській області про визнання незаконними та скасування наказів від 03.08.2018 № 326 о/с та від 30.07.2018 № 2837 щодо звільнення зі служби; поновлення на службі в поліції на посаді заступника начальника Петропавлівського відділення поліції Станично-Луганського відділу поліції Головного управління національної поліції у Луганській області; стягнення середнього заробітку (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції належним чином не досліджені докази по справі, неповно та односторонньо з'ясовані обставини по справі. Судом не надана належна оцінка доказам щодо поважності причин відсутності в приміщенні Петропавлівського відділення протягом 25 та 26 червня 2018 року. Позивач зазначив, що законодавство України не містить переліку поважних причин відсутності на робочому місці, проте судова практика та підзаконні нормативні акти передбачають, що поганий стан здоров'я особи є саме поважною причиною відсутності на робочому місці. Крім того, судом помилково не взято до уваги докази на підтвердження звернення до лікувального закладу, де йому було встановлено діагноз «гіпертонічна хвороба» та рекомендоване амбулаторне лікування. Що стосується поважності причин відсутності на робочому місті з 10:00 год. до 14:00 год. 25 червня 2018 року позивач пояснював, що цей час провів разом із співробітником УСБУ в с.Передільське, де проводили роботу по відпрацювання інформації щодо осіб можливо причетних до незаконних збройних формувань. Судом при винесенні рішення помилково зроблено акцент на лист заступника начальника слідчого відділу 3-го управління ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях в якому зазначено, що для проведення будь-яких слідчо-оперативних дій позивач не залучався. Натомість, в матеріалах справи наявні пояснення оперуповноваженого оперативної групи ГУВКР департаменту контррозвідки СБУ при штабі ОТУ «Північ» ОСОБА_4 якій підтвердив, що 25.06.2018 року він разом з позивачем проводили відпрацювання інформації щодо осіб можливо причетних до незаконних збройних формувань. Позивач також зазначив, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок відносно того, що позивач разом із співробітниками СБУ проводив оперативно-розшукову діяльність, що нібито не входить до його повноважень. Натомість, відповідно до положень Посадової інструкції на нього покладені обов'язки, в тому числі із забезпечення публічної безпеки та порядку, проведення превентивної та профілактичної діяльності. Щодо відсутності на службі 26.06.2018 року позивач зазначив про те, що перебував у службовому приміщенні Луганського управління ДВБ НП України, яке розташоване у м. Старобільську, на допиті як свідок, відповідно виклику від 22.06.2018р. № 1540/42-12/01-2018.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 27.12.2004 р. по 06.11.2015р. перебував на службі в ОВС України, з 07.11.2015 р.по 03.08.2018 р. на службі в Національній поліції України.

На підставі рапорту начальника Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області полковника поліції від 25.06.2018 року, яким ним повідомлено начальника ГУНП в Луганській області про встановлення факту невиходу на службу без поважних причин позивача, Головним управлінням Національної поліції в Луганській області прийнято наказ від 25.06.2018 року №2417 про призначення службового розслідування за фактом не виходу 25.06.2018 року на службу без поважних причин заступника начальника Петропавліського відділення Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_2

20.07.2018 року т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області полковником поліції затверджено висновок службового розслідування (далі - Висновок), згідно із яким відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування знайшли своє підтвердження, за порушення службової дисципліни, ігнорування вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.п. 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», керівництва НПУ та ГУНП в Луганській області щодо дотримання службової дисципліни, належного виконання службових обовязків, що виразилось у невиході на службу 25.06.2018 року та 26.06.2018 року без поважних причин, заступника начальника Петропавлівського відділення поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_2 звільнити з лав Національної поліції України.

Позивач 01.08.2018р. був ознайомлений із Висновком.

На підставі Висновку наказом ГУНП в Луганській області від 30.07.2018 року № 2837, за порушення службової дисципліни, ігнорування вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, підпунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», вимог керівництва НПУ та ГУНП в Луганській області щодо дотримання службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу протягом 25.06.2018 року та 26.06.2018 року без поважних причин, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з лав Національної поліції України. 01.08.2018 року позивача було ознайомлено із наказом № 2837.

Наказом ГУНП в Луганській області від 30.07.2018р. № 2837за порушення службової дисципліни, ігнорування вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, підпунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», вимог керівництва НПУ та ГУНП в Луганській області щодо дотримання службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу протягом 25.06.2018р. та 26.06.2018р. без поважних причин, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з лав Національної поліції України. 01.08.2018 Позивача було ознайомлено із наказом № 2837.

01.08.2018 року відбулось засідання профгрупи первинної профспілкової організації атестованих працівників Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області від 01.08.2018 №6232/111/44-2018, за підсумками проведеного голосування рішення прийнято - дати згоду керівництву Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області на звільнення члена профспілки ОСОБА_2 за негативними мотивами - за порушення дисципліни.

На підставі наказу ГУНП в Луганській області від 03.08.2018р. № 326 о/с, позивача було звільнено за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Процедура призначення, проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачем не оскаржується. Позивач не згоден із обставинами встановленими під час проведення службового розслідування щодо підстав його відсутності на робочому місці 25.06.2018 р. та 26.06.2018р.

Загальні засади діяльності, а також статус поліцейських, підстави дисциплінарної відповідальності встановлено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580- ІІІV (далі Закон № 580- ІІІV), у п.6 ч.1 ст.77 якого визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно ч. 2 ст.19 цього Закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не затверджено, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-IV (далі Статут).

Відповідно до частини 1 статті 1 Статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Статуту).

Згідно статті 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики;у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб.

За приписами статті 5 Статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, визначені статтею 12 Дисциплінарного статуту, серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 цього ж Статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень, за приписами якої з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за наслідками проведеного службового розслідування, яким встановлено порушення останнім службової дисципліни, ігнорування вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.п. 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», керівництва НПУ та ГУНП в Луганській області щодо дотримання службової дисципліни, належного виконання службових обов'язків, що виразилось у невиході на службу 25.06.2018р. та 26.06.2018 р. без поважних причин.

Факт невиходу позивача на службу без поважних причин підтверджується :

- інформацією, зазначеною у стройових записках (порядок подання визначений на підставі вимоги начальника ГУНП в Луганській області від 19.04.2017р. № 2253), згідно яких позивач був відсутній на робочому місці 25.06.2018 р. та 26.08.2018р.;

- актами про відсутність позивача на службі 25.06.2018р. та 26.08.2018 р.;

-письмовими поясненнями начальника сектору превенції майора поліції ОСОБА_5, старшого слідчого СВ майора поліції ОСОБА_6, оперуповноваженого СКП ОСОБА_7, слідчого СВ ОСОБА_8, дільничного офіцера поліції сектору превенції ОСОБА_9, помічника ДОП сектору превенції ОСОБА_10, слідчого СВ Сєвєродонецького ВП ОСОБА_11, оперуповноваженого СКП Ірпінського ВП ОСОБА_12, та самого позивача.

Позивач у своїх письмових поясненнях та поясненнях до суду, поважність відсутності на робочому місті 25.06.2018 року обґрунтував тим, що приблизно 7 год. 30 хв. до 8 год. 00 хв. він прибув на робоче місце де знаходився приблизно до 10 ранку, потім у зв'язку з тим, що у нього стався гіпертонічний криз звернувся за допомогою до Петропавлівської лікарні за допомогою, після чого прийняв медичний препарат, а коли став себе почувати краще приблизно з 11 до 13 годин 30 хв. допомагав працівнику СБУ здійснювати оперативно - розшукові заходи на території обслуговування Петропавлівським ВП з митою відпрацювання матеріалів за ст. 260 ККУ. Приблизно о 14:00 годині прибув на своє робоче місце де перебував до 16 год 20 хв., після чого у зв'язку з тим, що став почувати себе зле, без повідомлення керівника Станично -Луганського ВП, залишив місце роботи та поїхав додому.

В матеріалах справи містяться пояснення оперуповноваженого СКП ОСОБА_7 у яких зазначив, що він бачив позивача у приміщенні Петропавлівського ВП приблизно о 7 год. 20 хв., тобто до початку робочого часу позивача. Приблизно о 8 ранку 15 хв. коли ОСОБА_7 залишав будівлю Петропавлівського ВП, позивача на робочому місті вже не було.

Позивач у своїх поясненнях зазначив, що відповідно до графіку чергувань 25.06.2018р. він чергував, на підтвердження чого надав фотокопію графіку, який відповідачем не оспорюється.

Згідно п.1 ч.6 р.IY Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2017 року N 440, зареєстр. в Міністерстві юстиції України від 15 червня 2017 р. за N750/30618, відповідальний по територіальному підрозділу поліції зобов'язаний: 1) перед заступанням на чергування ознайомитися з оперативною обстановкою, перевірити готовність добових нарядів чергової служби, слідчо-оперативних груп, інших нарядів поліції, що залучаються до чергування та за відсутності начальника територіального підрозділу поліції провести інструктаж нарядів.

Тобто, відповідальний проводить інструктаж нарядів тільки за відсутності начальника територіального підрозділу поліції.

Як встановлено судом, зазначений інструктаж проводив відповідальний в цей день по відділенню ОСОБА_5, що підтверджується поясненнями за цей день працівниками відділу. Наведене спростовує твердження позивача про перебування його в період часу з 8 год. до 10 год. на робочому місті.

Згідно із інформацією, зазначеною в листі філії «Петропавлівська лікарня» Станично - Луганського РТМО від 26.06.2018 р. № 126, позивач 25.06.2018р. звернувся за медичною допомогою, діагноз «гіпертонічна хвороба», рекомендовано: амбулаторне лікування у дільничного терапевта для коригування лікування та прийняття рішення про непрацездатність (далі - довідка № 126).

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що наведена довідка в контексті Інструкції «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», затв. наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 року № 455, не є документом, який засвідчує непрацездатність як підставу звільнення від виконання обов'язків на певний час та в контексті Порядку надання первинної медичної допомоги, затв. наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.03.2018 року № 504, не містить об'єктивної інформації про стан здоров'я, який би перешкоджав виконанню обов'язків.

Крім того, наведена довідка не містить в собі відомостей щодо часу звернення позивача за медичною допомогою. Тобто, звернення до медичної установи могло мати місце після закінчення робочого часу.

У листі Департаменту охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації від 11.07.2018 р. №3/02-2949 зазначено, що за інформацією керівників обласних, міських та районних закладів і органів охорони здоров'я позивач за медичною допомогою не звертався.

Тотожна інформація зазначена у відповіді Комунального закладу «Щастинська міська лікарня».

Під час розгляду справи в суді першої інстанції на пропозицію суду позивач відмовився надати медичну карту хворого та документи щодо стану здоров'я, окрім довідки від 26.06.2018 р. №126.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено відсутність на службі 25.06.2018 р. з поважних причин.

Щодо доводів позивача про те, що 25.06.2018 р. з 10-00 год. до 14-00год. він цей час провів разом зі співробітником УСБУ в с.Передільське, де проводили роботу по відпрацюванню інформації щодо осіб можливо причетних до незаконних збройних формувань, що підтверджується поясненнями працівника СБУ ОСОБА_4, колегія суддів зазначає наступне.

У поясненнях оперуповноваженого СБУ ст.лейтенанта ОСОБА_4 зазначено, що 25.06.2018 року приблизно о 10:00 год разом з майором поліції ОСОБА_2 зустрівся в м.Щастя, після чого він пересів до автомобілю та разом поїхали до с. Передільське де відпрацьовували інформацію щодо осіб можливо причетних до незаконних збройних формувань. Перебували в в с. Передільське приблизно до 14:00 год, після чого відвіз ОСОБА_2 до м.Щастя та поїхав по своїх справах.

Під час судового розгляду як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження, позивач не зміг зазначити жодного прізвища опитаних осіб та підстави спільної роботи з працівником СБУ.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо проведення позивачем 25.06.2018 року будь-яких заходів, спрямованих на забезпечення публічної безпеки та проведення превентивної та профілактичної діяльності, саме довідок або рапортів про проведення будь яких заходів з публічної безпеки чи перевірки осіб які перебувають на профілактичному обліку

Окрім того, повноваження заступника начальника Петропавлівського відділення поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області майора поліції визначені Посадовою інструкцією, затв. 24.05.2018р.,яка не містить в собі обов'язку та не передбачає права позивача займатись оперативно-розшуковою діяльністю.

Згідно із інформацією заступника начальника слідчого відділу 3-го управління Головного Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 12.07.2018 року №78/3/3/7496, в рамках здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень, позивач для проведення будь - яких слідчо - оперативних дій не залучався.

Тотожна інформація міститься у довідці ГУНП в Луганській області від 06.07.2018 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відсутність позивача на службі начебто у зв'язку із здійсненням оперативно-розшукових дій не підтверджена жодними об'єктивними доказами та зазначені дії не входять до його функціональних обов'язків.

Пояснення оперуповноваженого СБУ ст.лейтенанта ОСОБА_4 не спростовують наведені обставини, оскільки не містять в собі певної інформації про проведені дії, інформації про підстави спільних дій працівників різних правоохоронних органів, та отримання дозволу від керівництва на виїзд за межі території обслуговування.

Щодо пояснень позивача про те, що 25.06.2018р. о 14-00год. він прибув в приміщення Петропавілівського відділення поліції для видачі паливно-мастильних матеріалів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пояснень капітана поліції ОСОБА_9, останній приблизно о 13 год 00 хв. зателефонував ОСОБА_2 про необхідність отримання пального ОСОБА_2 о 13 год 50 хв. на особистому автомобілі прибув до Петропавлівського ВП, видав 5 літрів ОСОБА_9 пального, після чого на особистому автомобілі ОСОБА_2 уїхав у невідомому напрямку.

Згідно пояснень інших працівників Петропавлівського ВП протягом 09:00 год. до 18:00 год. позивача на робочому місті взагалі ніхто не бачив. (т.1 а.с.65). Крім того, позивач у своїх поясненнях зазначав, що о 16 год 20 хв. самостійно без дозволу керівництва Станично-Луганського ВП залишив своє робоче місце та поїхав додому.

З приводу відсутності на місці служби 26.06.2018 року позивач зазначив про те, що перебував у службовому приміщенні Луганського управління ДВБ НП України, яке розташоване у м. Старобільську, на допиті як свідок, відповідно виклику від 22.06.2018 № 1540/42-12/01-2018.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.06.2018 р. на адресу начальника ГУНП в Луганській області надійшов лист керівника Департаменту внутрішньої безпеки від 22.06.2018 № 1540/43-12/01-2018 про необхідність забезпечення явки позивача на допит як свідка в Луганське управління ДВБ НП України у строк до 27.06.2018р. (т.1 а.с. 218, 237, 238).

Згідно із резолюцією, яка міститься на виклику, позивач зобов'язаний був доповісти безпосередньому керівнику про виїзд перед його здійсненням, але цього не зробив.

У листі Луганського управління ДВБ НП України від 17.07.2018 року № 1729/42-12/01-2018, 26.06.2018р. зазначено, що допит позивача відбувся у службовому кабінеті Луганського управління ДВБ НП України у м. Старобільську у період часу з 18 год. 20 хв. до 18 год. 50 хв., тобто вже після робочого часу (т.1 а.с. 78).

В матеріалах справи міститься рапорт заст. начальника Станично- Луганського ВП ОСОБА_14 у якому чітко зазначено, що ОСОБА_2, 26.06.2018 р. приблизно о 10 годині по телефону повідомив, що почуває себе зле та про намір поїхати смт. Марківку з метою звернутися до мед установи та на роботу виходити у зазначену дату не збирається. Зазначений факт розмови між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 підтвердив свідок ОСОБА_15, який у своїх показах суду зазначив, що був присутній 26.06.2018 року о 10 годині під час зазначеної розмови у кабінеті ОСОБА_14 та чув розмову тому, що телефон був включений у режимі гучної мови.

Допитаний судом першої інстанції за ініціативою позивача свідок ОСОБА_16 пояснив, що 26.06.2018 р. приблизно о 13 годині йому подзвонив позивач, сказав, що ушкодив колесо на автомобілі та попросив допомоги. Після того, як привіз колесо, запросив позивача на обід. Під час спілкування позивач зв'язувався з невідомим чоловіком телефоном та сказав, що замість м.Сєвєродонецька треба їхати до м. Старобільська.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що пояснення ОСОБА_16 не містять об'єктивних даних про час та підстави руху позивача до міста Сєвєродонецька міста Старобільська, не містять інформації про причини відсутності останнього на службі, а тому правомірно не було прийнято в якості доказу на підтвердження обставин відсутності позивача на службі 26.06.2018 р.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що матеріалами службового розслідування підтверджується порушення позивачем службової дисципліни, а тому відповідачем правомірно було звільнено позивача зі служби за п.6 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» .

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що застосування передбачених заходів дисциплінарної відповідальності відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Водночас, враховуючи, що позивач протягом двох робочих днів був відсутній на службі без поважних причин та не повідомив про це керівництво, фактично як керівник залишив підлеглих в зоні підвищеної відповідальності, оскільки Петропавлівське відділення знаходиться на території проведення Операції Об'єднаних сил, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у відповідача підстав для застосування сурового виду дисциплінарного стягнення - звільнення.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року по справі №1240/2596/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року по справі №1240/2596/18 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 13 березня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 15 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 березня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць