Справа № 760/27860/18
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/119/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №7 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Цьома Сергія Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати постанову від 23.10.2018 року серії ЕАВ №685799 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським роти №7 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капралом поліції Цьома С.Ю. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2018 року поліцейським роти №7 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капралом поліції Цьома С.Ю. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №685799 за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Вважає зазначену постанову незаконною з огляду на наступне.

Зазначив, що орієнтовано о 09.00 год. 23.10.2018 року він керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н.з НОМЕР_2 та здійснював рух в лівій крайній смузі по вул. О. Теліги в м. Києві. Помітивши на відстані 100 метрів дорожній знак 5.16 він увімкнув світловий сигнал наміру повороту з метою переїзду в середню смугу дороги. Проте, на середній смузі здійснював рух мікроавтобус Мерседес, який порушуючи вимоги правил дорожнього руху та створюючи небезпеку для інших учасників руху, свідомо намагався не впустити позивача на цю смугу. Тому, пришвидшивши рух, позивач здійснив обгін цього транспортного засобу та орієнтовано за 10 метрів до знаку 5.16 переїхав у середню смугу дороги.

Після переїзду перехрестя позивач подав звуковий та світловий сигнал водієві мікроавтобуса Мерседес з метою обговорити з ним питання недопущення створення ним аварійно-небезпечних ситуацій на дорозі. Після зупинки позивач намагався пояснити водію мікроавтобуса, що його дії є порушенням ПДР.

Однак, водій мікроавтобуса Мерседес перебуваючи в емоційному стані підійшов до автомобіля позивача та зламав бокове дзеркало заднього виду. Після цього, позивач зателефонував на номер 102 та викликав поліцію.

На місце події прибули поліцейські, які після перевірки документів та пояснень обох водіїв склали відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Інспектором патрульної поліції не було надано для ознайомлення позивачу та не долучено як додаток до постанови доказів порушення позивачем ПДР.

В оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис та не зазначено жодних посилань на докази.

Також зазначив, що відповідачем не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, що є обов'язковим у разі незгоди водія з інкримінованим йому правопорушенням.

Також, всупереч вимогам закону відповідач здійснив розгляд справи без оголошення про розгляд адміністративної справи, без сповіщення позивача про час і місце розгляду справи, без його присутності, без повідомлення позивача про його права та обов'язки, без надання на вимогу позивача доказів по суті вчиненого правопорушення, без з'ясування всіх обставин справи, без зазначення в постанові яку конкретно норму ПДР позивач порушив та без встановлення фактичного часу правопорушення.

Отже, висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 05.12.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Від представника відповідача в установлений ухвалою строк надійшов відзив на позовну заяву в якому вона проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 23.10.2018 року правил дорожнього руху було розглянуто на місці зупинки та перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було роз'яснено позивачу його права передбачені ст. 269 КУпАП та 63 Конституції України.

Жодних порушень прав позивача при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення не було.

На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позову.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №685799 від 23.10.2018 року вбачається, що 23.10.2018 року о 09.25 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з НОМЕР_2, за адресою: м. Київ, вул. О. Теліги, 2, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 поїхав прямо, чим порушив п. 33 ПДР.

Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Звертаючись з позовом до суду про скасування вищевказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач посилався на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення вказаного в постанові; інспектором всупереч вимог ст. 258 Кодексу України розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки, біля свого транспортного засобу, що призвело до суттєвого порушення прав позивача та інспектором було порушено процедуру розгляду справи та не було складено протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до розділу 22 «Дорожні знаки» ПДР знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Згідно з п. 10.7.17 Державного стандарту України 4100:2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування.» затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29.12.2014 року №1484, знаки 5.16 «Напрямки руху по смугах», 5.18 «Напрямок руху по смузі» повинні застосовуватись для зазначення кількості смуг і дозволених напрямків руху кожною з них на перехресті, де потрібно забезпечити використання смуг відповідно до інтенсивності руху транспортних засобів за різними напрямками.

Відтак, водії повинні своєчасно здійснити необхідне перестроювання на смугу по якій будуть здійснювати подальший рух.

В позовній заяві позивач зазначає, що здійснював рух у крайній лівій смузі дороги на вул. О. Теліги та побачивши дорожній знак 5.16 почав здійснювати переїзд в середню смугу, оскільки по цій смузі рухався водій мікроавтобуса Мерседес, пришвидшивши рух він здійснив обгін даного транспортного засобу.

Згідно п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Таким чином, позивач не врахував інтенсивність руху, здійснив обгін рухаючись по крайній лівій смузі порушивши при цьому вимоги дорожнього знаку 5.16, а тому доводи позивача стосовно того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Згідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У позовній заяві позивач посилається на те, що інспектор здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу всупереч нормам ст. 276 КУпАП та посилається на те, що інспектором не було складено протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас Законом України від 14.07.2015 року №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до КУпАп та зокрема ст. 258 внесено зміни, а саме розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. В результаті чого на справи, які віднесені до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги статті 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, посилання позивача на неправомірне складання постанови про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, без складання протоколу, не порушує його права та спростовується ст. 258 КУпАП, яка передбачає складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, віднесеного до компетенції Національної поліції та у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі на місці вчинення правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу та без складання відповідного протоколу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими^ що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Обставини вчинення правопорушення, викладені у винесеній постанові серії ЕАВ №6685799 від 23.10.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої вбачається час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Встановлено, що в ході розгляду справи 23.10.2018 року від позивача не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та письмових пояснень. Подання пояснень - це право особи, відносно якої розглядається адміністративна справа. Відповідач не має права вимагати від особи, стосовно якої розглядається справа надання пояснень. Разом з тим, відповідачем враховано усні пояснення позивача під час розгляду справи.

Вказане позивачем не спростовано.

Отже, оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши обставини вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, інспектор постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.

Після чого було винесено постанову, з якою надалі позивач ознайомився. Також позивача було повідомлено про порядок оскарження постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію України», статтями 122, 222, 258, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №7 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Цьома Сергія Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1;

Відповідач: поліцейський роти №7 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Цьома Сергій Юрійович, адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Суддя