Справа № 824/1201/18-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1201/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

18 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року (суддя Брезіна Т.М.) у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "Чернівціобленерго" звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання протиправними та скасування рішення 64 сесії Чернівецької міської ради VII скликання №1472 від 29.10.2018 р. про передачу у господарське відання без переходу права власності з метою обслуговування та експлуатації завершений будівництвом об'єкт «Будівництво житлового кварталу по проспекту Незалежності в м. Чернівці (інженерні забезпечення). Електропостачання (II; IV черги)».

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 грудна 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі з огляду на те, що поданий позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 грудна 2018 року скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у цій справі спір про право відсутній, дослідженню підлягають оскаржуване рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень, особи, наділеної владними функціями приймати рішення на предмет відповідності такого рішення критеріям, визначеними КАС України. Наголошує, що спір виник із публічно-правових відносин, у яких відповідач є суб'єктом владних повноважень, та відноситься до компетенції адміністративних судів, тобто має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у відповідності до вимог ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач оскаржує рішення 64 сесії Чернівецької міської ради VII скликання №1472 від 29.10.2018 р. Про передачу у господарське відання без переходу права власності з метою обслуговування та експлуатації завершений будівництвом об'єкт «Будівництво житлового кварталу по проспекту Незалежності в м. Чернівці (інженерні забезпечення). Електропостачання (II; IV черги)».

Вказаним рішенням вирішено передати з балансу департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради у господарське відання без переходу права власності акціонерному товариству «Чернівціобленерго» з метою обслуговування та експлуатації завершений будівництвом об'єкт «Будівництво житлового кварталу по проспекту Незалежності в м. Чернівці (інженерні забезпечення). Електропостачання (II; IVчерги)» на суму 10845524 гривень.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення та відмовляючи у відкритті провадження у справі, виходив з того, що під час прийняття рішення №1472 від 29.10.2018 р. Чернівецька міська рада виконувала господарські функції з приводу організації обслуговування та експлуатації завершеного будівництвом об'єкта «Будівництво житлового кварталу по проспекту Незалежності в м. Чернівці (інженерні забезпечення). Електропостачання (II; IVчерги)». Тобто, під час прийняття оскаржуваного рішення відповідач не виконував владні управлінські функції, а спірні правовідносини не носять публічно-правовий характер, а тому поданий позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції такий висновок суду ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, з урахуванням спірних правовідносин, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Варто врахувати, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні Zand v. Austria від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що, в даному випадку обраний позивачем спосіб захисту порушених прав у сфері публічно-правових відносин шляхом визнання протиправним і скасування рішення про передачу у господарське відання без переходу права власності з метою обслуговування та експлуатації завершений будівництвом об'єкт, суперечить зазначеним вище положенням КАС.

В даному випадку, спір, що виник між сторонами, не є публічно-правовим, а випливає із майнових відносин і має вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України, оскільки під час прийняття оскаржуваного рішення відповідач не виконував владні управлінські функції.

Враховуючи викладене, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду в порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду зокрема в постанові від 22 січня 2019 року у справі № 910/12224/17. Правових підстав відступити від вказаної позиції колегія не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням наведених обставин, норм процесуального права та правових позицій Верховного Суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Крім того, суд першої інстанції виконав, передбачений ст.239 КАС України обов'язок та роз'яснив позивачу, що позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3