Справа № 160/7918/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Справа № 160/7918/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №160/7918/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС" (далі ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.06.2018р. №, прийняте ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі Акту №24391/04-36-14-15/34684849 від 11.05.2018р. про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ "ТАТЕЛЕКТРОМШ-СЕРВІС" дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно УКТЗЕД товару "гусеничний ланцюг" за митними деклараціями від 13.12.2017р. №UA110090/2017/703085, від 18.12.2017 №UA110090/2017/703138, від 30.01.2018р. №UA110090/2018/700229 та від 07.02.2018р. №UA110090/2018/700310;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.06.2018р. №, прийняте ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі Акту №24391/04-36-14-15/34684849 від 11.05.2018р. про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ "ТАТЕЛЕКТРОМШ-СЕРВІС" дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно УКТЗЕД товару "гусеничний ланцюг" за митними деклараціями від 13.12.2017р. №UA110090/2017/703085, від 18.12.2017 №UA110090/2017/703138, від 30.01.2018р. №UA110090/2018/700229 та від 07.02.2018р. №UA110090/2018/700310.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/7918/18.

Ухвалою суду від 26.10.2018р. відкрито провадження в адміністративній справі №160/7918/18 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» зазначено, що оскаржувані рішення є протиправними.

Згідно ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №160/7918/18 у спрощеному провадженні.

Суд в ухвалі від 26.10.2018р. встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов в порядку ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 15-ти днів з моменту отримання відповідачем ухвали суду від 26.10.2018р.

Ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження по справі №160/7918/18 отримана відповідачем 08.11.2018р., що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою про вручення поштової кореспонденції.

Станом на 26.12.2018р. відповідачем до суду не надано відзив на позовну заяву, як і заперечення або пояснення відповідача на позов ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС».

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» () зареєстровано як субєкта підприємницької діяльності юридичну особу.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до видів економічної діяльності підприємства (за КВЕД) належить:

Код КВЕД 28.29 Виробництво інших машин і устатковання загального призначення, н. в. і. у.;

Код КВЕД 27.11 Виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів;

Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний);

Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами;

Код КВЕД 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання.

У період з 12.04.2018р. по 25.04.2018р. фахівцями Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну невиїзну перевірку, за результатами якої податковим органом складено Акт «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» () щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно УКТЗЕД товару «гусеничний ланцюг» (код згідно УКТЗЕД НОМЕР_1) за митними деклараціями від 13.12.2017р. №UA110090/2017/703085, від 18.12.2017р. №UA110090/2017/703138, від 30.01.2018р. №UA110090/2018/700229 та від 07.02.2018р. №UA110090/2018/700310» за №24391/04-36-14-1-34684849 від 11.05.2018р. (далі Акт перевірки).

Під час проведення перевірки відповідач дійшов висновків про порушення позивачем ч. 1ст. 69, ч. 4 ст. 280, ст. 295 Митного кодексу України, Правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених Законом України «Про митний тариф» у зв'язку з невірною класифікацією ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» товару «гусеничний ланцюг», ввезеного за митними деклараціями від 13.12.2017р. №UA110090/2017/703085, від 18.12.2017р. №UA110090/2017/703138, від 30.01.2018р. №UA110090/2018/700229 та від 07.02.2018р. №UA110090/2018/700310, внаслідок чого контролюючий орган дійшов до висновку щодо заниження підприємством суми ввізного мита всього у розмірі 632 558,04 грн. Крім того, у зв'язку з заниженням суми ввізного мита, як бази оподаткування податку на додану вартість, ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» на порушення п, 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України занижено суми податку на додану вартість за вищенаведеними митними деклараціями всього у розмірі 126 511, 61 грн.

Позивач, не погодившись із висновками контролюючого органу, направив засобами поштового зв'язку заперечення на акт перевірки.

15.06.2018р. підприємством отримано засобами поштового зв'язку відповідь про розгляд заперечень № 32805/10/04-36-14-15-23 від 08.06.2018 р., а також сформовані Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі акта перевірки:

-податкове повідомлення-рішення № від 08.06.2018р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності на загальну суму 790 697, 55 грн. (в тому числі 632 558, 04 грн. - податкове зобов'язання, 158 139, 51 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штраф);

-податкове повідомлення-рішення № від 08.06.2018р., яким позивачу збільшено суму за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 158 139, 51 грн. (в тому числі 126 511,61 грн. - податкове зобов'язання, 31 627, 90 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штраф).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» було направлено скаргу за вих. №1284 від 22.06.2018 р. до Державної фіскальної служби України.

25.07.2018р. позивачем отримано рішення Державної фіскальної служби України №24064/6/99-93-11-03-03-25 від 19.07.2018р. про продовження строку розгляду скарги до 31.08.2018р. включно.

28.08.2018р. на адресу підприємства надійшло рішення Державної фіскальної служби України №27048/6/99-99-11-03-03-25 від 21.08.2018р. про результати розгляду скарги, яким оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скаргу позивача- без задоволення.

Не погоджуючись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями № від 08.06.2018р. та № від 08,06.2018р., а також рішенням Державної фіскальної служби України №27048/6/99-99-11-03-03-25 від 21.08.2018р., ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі за текстом - МКУ), митний контроль - де сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Пунктом 23 ч. 1 ст. 4 МКУ передбачено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно п. 29 ч. 1 ст. 4 МКУ митні формальності - це сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 7 МКУ визначено, що встановлені порядок І умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу. Державна митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів.

Таким чином, митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що перемішуються через митний кордон України, і які мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням,

Відповідно до ч. 5 ст. 255 МКУ митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цих Кодексом відповідно до заявленого режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставляння відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний:

-здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом;

-на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і оформлення;

-надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

-у випадках, визначених цим кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі та забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

-у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Так, у позовній заяві підприємство зазначає, що 27.09.2017p. ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» було укладено контракт №11/1-17 від 27.09.2017р. із MERCURY DIAMOND LLP.

Згідно специфікацій № 4, 7, 12 та 15 до зазначеного контракту позивачем було придбано у MERCURY DIAMOND LLP ланцюг гусеничний, креслення 3519.05.03.000 у загальній кількості 8 штук, що підтверджується наступними документами:

- контракт № 11/1-17 від 27.09.2017 р.;

- специфікація № 4 до контракту № 11/1-17 від 27.09.2017 р.;

- специфікація № 7 до контракту № 11/1-17 від 27.09.2017 р.;

-специфікація № 12 до контракту № 11/1-17 від 27.09.2017 р,;

-специфікація № 15 до контракту № 11/1-17 від 27.09.2017 р.;

-експортна декларація № 10210100/081217/0040846;

-міжнародна товарно-транспортна накладна № 013425;

-міжнародна товарно-транспортна накладна № 217028;

-сертифікат якості № 387/02-17 від 27.10.2017 р.;

-копія експортної декларація № 10210100/121217/0041341;

-міжнародна товарно-транспортна накладна № 605029;

-міжнародна товарно-транспортна накладна № 471867;

-сертифікат якості № 408/02-17 від 13.11.2017 р.;

-копія експортної декларації № 10210100/260118/0001919;

-міжнародна товарно-транспортна накладна № 0985890;

-міжнародна товарно-транспортна накладна № 0985919;

-сертифікат якості № 488/02-17 від 25.12.2017 р.;

-копія експортної декларації №10210100/10218/0002742;

-міжнародна товарно-транспортна накладна № 238027;

-міжнародна товарно-транспортна накладна № 171105;

-сертифікат якості № 489/02-17 від 22.12.2017р.;

-Копія каталогу запасних частин з механічної частини екскаваторів ЕКГ-10, ЕКГ-8ус, ЕКГ-5у (ланцюг гусеничний кр. 3519.05.03.000).

Позивачем здійснено митне оформлення товару ланцюг гусеничний (код згідно УКТЗЕД НОМЕР_1) згідно митних декларацій № UA110090/2017/703085 від 13.12.2017р., №UA110090/2017/703138 від 18.12.2017р., №UA110090/2018/700229 від 30.01.2018р., №UA110090/2019/700310 від 07.02.2017р., із зазначення, як стверджує позивач, повної та достовірної інформації про товар, яка була необхідна для митного оформлення зі сплатою усіх належних платежів. Усі зазначені вище документи подавалися під час митного оформлення. Зазначені декларації були прийняті митним органом без жодних зауважень.

Відповідно до ст. 69 МКУ товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Порядок контролю правильності класифікації товарів визначений Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 р. (далі за текстом - Порядок).

Згідно п. 2 розділу III Порядку посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Відповідно до п. 4 розділу III зазначеного Порядку контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

- опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу;

- відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу;

- заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних Класифікаційні рішення програми Інспектор 2006 ЄАІС.

Відповідно до ч. З ст. 69 МКУ, на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію до них.

Аналогічне право митного органу запитувати додаткові документи і відомості та обов'язок декларанта їх надавати встановлено і Порядком. Так, ч. 5 розділу III Порядку передбачає, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД,

При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

Згідно ч. 4 ст. 69 МКУ - у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Так, п. 3 розділу III Порядку встановлено, що рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

У разі коли посадові особи ВМП направлені для виконання службових обов'язків до ПМО чи митного поста, Рішення щодо складного випадку класифікації товару приймається такими посадовими особами без підготовки запиту до ВМП.

У разі самостійного виявлення ВМП порушення правил класифікації товарів під час проведення контролю правильності класифікації товарів, задекларованих у митних деклараціях, поданих до митного оформлення, ВМП вноситься відмітка за допомогою автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) про прийняття до виконання відповідної митної формальності щодо проведення контролю правильності класифікації товарів та в разі потреби прийняття Рішення.

Таким чином, митні органи під час здійснення контролю за правильністю визначення класифікації товарів згідно УКТЗЕД наділені правом запитувати додаткові документи та відомості, а у випадку незгоди з віднесенням товару до певного коду товарної номенклатури - прийняти відповідне класифікаційне рішення про визначення коду товару.

Однак, як зауважує позивач, при ввезенні підприємством товару на територію України за митними деклараціями №UA110090/2017/703085 від 13.12.2017р., №UA110090/2017/703138 від 18.12.2017р., №UA110090/2018/700229 від 30.01.2018р., №UA110090/2019/700310 від 07.02.2017р. - додаткові документи та відомості митним органом не запитувались, жодних зауважень щодо неправильної класифікації згідно з УКТ ЗЕД у митних органів не було, а, отже, позивачем було виконано свої обов'язки як декларанта в повному обсязі та належним чином, з огляду також й на те, що подані ним вантажні митні декларації були прийняті митним органом без жодних зауважень.

Згідно ч. 8 ст. 264 МКУ - з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

За приписами п. З ч. З ст. 345 МКУ органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно ч. 1 ст. 351 МКУ предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Частиною 2 статті 351 МКУ встановлено, що документальна невиїзна перевірка проводиться уразі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Згідно п. 7 ч. 4 розділу III Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків-юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 р., у разі встановлення перевіркою порушень законодавства з питань державної митної справи необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків;

- зазначити невідповідність даних, які містяться в документах, поданих платником податків для здійснення митного оформлення, фактичним даним, виявленим під час перевірки, на підставі первинних документів платника податків;

-вказати первинні документи та інші матеріали, що свідчать про наявність порушень.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення лише за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Якщо митні органи, приймаючи вантажну митну декларацію, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мають правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, за виключенням випадку, коли така помилка була наслідком протиправних дій імпортера, зокрема, зазначення у митній декларації недостовірних відомостей.

Такий висновок відповідає судовій практиці, а саме:

- правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 08.05.2018 р. у справі № 808/1341/14, від 08.08.2018 р. у справі 826/4123/14;

- правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах від 05.03.2013 р. по справі № 21-3ба13, від 10.12.2013 по справі № 21-407а13, від 04.11.2014 р, по справі № 21-479а14, від 28 квітня 2015 року по справі №21-157а15;

- правовій позиції Вищого адміністративного суду України, що неодноразово висловлювалась в ухвалах від 09.03,2016 р. (справа К/9991/79483/12), від 27.01.2015 р. (справа № 148065/12/9104), від 28.02.2017 р. (справа № К/800/6914/15), від 21.03.2017 р. (справа № К/800/23710/14), від 14.06.2017 р. (справа № 712/8692/Іба), від 21.06.2017 р. (справа № К/9991/21979/12).

Натомість, акт перевірки не містить жодних посилань на наявність відповідних підозр та в чому саме вони полягають, не наведено жодних фактів та доказів подання ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» недостовірної інформації й не зазначено щодо первинних документі та інших матеріалів, які свідчать про наявність порушень.

В основу висновку про невірне зазначення Позивачем коду товарної номенклатури покладено результати аналізу документів, що зберігаються разом з вантажно-митною декларацією, тобто фактично повторно перевірялися ті самі документи та відомості, які були в наявності під час проведення митного оформлення товару. Жоден з документів, котрі подавались при митному оформленні як підстави для переміщення товарів, підробленим або одержаним незаконним шляхом, або таким, що містить неправдиві відомості, не визнавався.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України і затверджена ЗУ Про Митний тариф України, Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (ОПІ), приміток до розділів і груп та характеристик товарів, які визначаються на підставі товаросупровідних документів та інформації від виробника.

У Правилі 1 ОПІ встановлено, що назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.

Фактично, зі змісту акта перевірки слідує, що позиція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ґрунтується на тому, що товар ланцюг гусеничний ідентифіковано як частину загального призначення. Частини загального призначення, представлені окремо, не розглядаються як частини виробів, а включаються до відповідних товарних позицій УКТ ЗЕД. У зв'язку з цим на думку податкового органу товар гусеничний ланцюг має класифікуватись за кодом НОМЕР_2 згідно УКТ ЗЕД.

Виходячи з назви товарної позиції 7315 УКТЗЕД визначено, що у цій товарній позиції класифікуються - ланцюги та їх частини з чорних металів.

У поясненнях до товарної позиції 7315 УКТЗЕД зазначено, що до цієї товарної позиції включаються ланцюги з ливарного чавуну (зазвичай ковкого ливарного чавуну), оброблених тиском (кованих) чорних металів, незалежно від розмірів, процесу виготовлення, або у цілому, передбачуваного використання.

Проте товар, завезений ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» на митну територію України за комерційною назвою «ланцюг гусеничний», як зауважує позивач, уособлює собою невід'ємну частину ходового обладнання екскаватора ЕКГ-10, ЕКГ-8ус, ЕКГ-5у у вигляді гусеничної стрічки - гусениці.

Згідно з положеннями правила 1 ОПІ та назвою товарної позиції 8431 УКТЗЕД до неї включаються Частини, призначені виключно або переважно для обладнання товарних позицій 8425 - 8430.

Відповідно до Примітки 2(Ь) до розділу XVI до неї включаються інші частини, призначені тільки або переважно для одного типу машин чи для ряду машин тієї самої товарної позиції (включаючи машини товарної позиції 8479 або 8543), класифікуються разом з цими машинами або включаються до товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522 і 8529 або 8538 відповідно.

Відповідно до технологічної документації ланцюг гусеничний (гусенична стрічка, гусениця) являє собою невід'ємну частину ходового обладнання екскаватора у вигляді гусеничної стрічки (гусениці), що складається із шарнірно з'єднаних ланок (траків), які мають спеціальні виступи та виконує функцію пересування екскаватора.

Окрім цього, гусениця чи гусенична стрічка із-за своєї будови, ваги та розмірів має специфічне застосування в якості складового елементу гусеничного рушія різноманітної техніки (екскаватори, бульдозери, танки тощо) та є конструктивним елементом гусеничного рушія.

Отже у розумінні пояснень до УКТ ЗЕД та загальноприйнятих термінів екскаваторна гусениця не являється та не може вважатися ланцюгом загального призначення і як наслідок ніяким чином не може бути класифікована як частина загального призначення, тому відповідно до пояснень до УКТ ЗЕД та Основних правил інтерпретації класифікації товарів не може включатись до Розділу XV, а саме до товарної позиції 7315.

З наведеного можна зробити висновок, що позивач здійснив правильну класифікацію товару ланцюг гусеничний за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1.

Крім цього, висновком Державного підприємства Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків (ДП Держзовнішінформ) № 22/41 від 22.05.2018 р. підтверджено, що запасні частини до екскаватора ЕКГ (ланцюг гусеничний креслення 3519.05.03.000 виробництва ООО ИЗ-КАРТЭКС имени П.Г, Коробкова можуть бути віднесені до коду УКТ ЗЕД 8431 49 20 00 (копія висновку додається).

Також висновком ДП Укрпромзовнішекспертиза № 1926 від 24.09.2018 р. підтверджено, що товар ланцюг гусеничний креслення 3519.05,03.000 може бути віднесений до коду УКТ ЗЕД 8431 49 20 00 (копія висновку додається).

Згідно приписів статті 67 МКУ Українська класифікація товарів Зовнішньоекономічної діяльності складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними під позиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Так, Україна та Російська Федерація являються сторонами Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. З зазначеної конвенції - кожна сторона Конвенції бере на себе зобов'язання, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходитись у відповідності до Гармонізованої системи. Тим самим кожна сторона зобов'язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів та статистичної номенклатури:

I) використовувати всі товарні позиції та субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що до них належать, без яких-небудь доповнені або змін;

II) застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп та субпозицій та не змінювати об'єм розділів, груп, товарних позицій та субпозицій Гармонізованої системи;

III) дотримуватись порядку кодування, прийнятого в Гармонізованій системі.

Так, під час митного оформлення Позивачем були надані копії експортних декларацій Російської Федерації, згідно яких був визначений наступний код товару ланцюг гусеничний - НОМЕР_1.

Отже, визначений позивачем код відповідає коду, визначеному експортером, що повністю узгоджується із Міжнародною конвенцією про Гармонізовану систему опису та кодування товарів, відповідно до якої на рівні шести знаків код товару має відповідати Гармонізованій системі опису та кодування товарів.

У зв'язку з цим, зміна коду контролюючими органами без належних на те підстав є протиправною та порушує п.п. І, II, III п. а ч. 1 ст. З Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів.

Враховуючи вищевикладене, ТВО «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» вірно класифіковано товар гусеничний ланцюг за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1, ввезений за вищезазначеними митними деклараціями, у звязку з чим висновки контролюючого органу щодо порушення підприємством ч. 1 ст. 69, ч. 4 ст. 280, ст. 295 Митного кодексу України, Правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених ЗУ Про митний тариф, заниження суми ввізного мита та суми податку на додатку вартість, викладені в акті перевірки спростовані позивачем в ході розгляду даної адміністративної справи.

Так, надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд зазначає, згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.ст. 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Водночас, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено правомірність оскаржуваних рішень та їх відповідність нормам діючого законодавства України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності відзиву або заперечень на позов відповідача (субєкта владних повноважень), суд доходить висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 14 232, 56 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням за №607 від 17.10.2018р. на суму 14 232, 56 грн.

Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов ТОВ «ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС» - задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 14 232, 56 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі №160/7918/18 (Головне управління ДФС у Дніпропетровській області).

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС" (зазначене позивачем у позовній заяві місцезнаходження: 50036, м.Кривий Ріг, вул. Упіта, 55-А; ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 08.06.2018р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 08.06.2018р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТЕЛЕКТРОМАШ-СЕРВІС" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 14 232, 56 грн. (чотирнадцять тисяч двісті тридцять дві гривні пятдесят шість копійок).

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1