Справа № 520/11411/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 березня 2019 р. справа № 520/11411/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Поволяєвій К.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області (, 62321, Харківська область, Дергачівський район, смт Слатине, вул. Центральна, 10) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, що полягають у не прийнятті рішення Слатинської селищної ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок для обслуговування тимчасових споруд з продажу товарів повсякденного попиту з літнім майданчиком для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 в АДРЕСА_2, площею 0,0057 га та 0,0050 га, дозвіл на розробку якої надано рішеннями XLIII сесії VI скликання Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.01.2015 року;

- зобов'язати Слатинську селищну раду Дергачівського району Харківської області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, на які поширюється право сервітуту ФОП ОСОБА_2 для обслуговування тимчасової споруди по продажу товарів повсякденного попиту АДРЕСА_2, площею 0,0057 га та 0,0050 га..

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 року відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішеннями XLIII сесії VI скликання Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.01.2015 року, ФОП ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 0,0050 та площею 0,0057 га для обслуговування тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності в АДРЕСА_3, зазначено про необхідність замовити технічну документацію із землеустрою в організації, яка має відпорний дозвіл (ліцензію) на виконання цих видів робіт та подати технічну документацію із землеустрою на розгляд ради у встановленому законодавством порядку. На виконання вищезазначених рішень Слатинської селищної ради позивач звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ «Ріелті», яким було згідно вимог діючого законодавства України виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок для обслуговування тимчасової споруди ФОП ОСОБА_2 Позивач вказав, що 23.06.2016 року до Слатинської селищної ради було надано технічну документацію із землеустрою для затвердження. На даний час рішення Слатинської селищної ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок не прийнято. З відповідей Слатинської селищної ради та з наданих витягів з протоколів засідання постійної комісії з питань земельних ресурсів та навколишнього середовища, на думку позивача, вбачається надуманість підстав відмови і не має жодного посилання невідповідності технічної документації вимогам законів. Позивач вважає допущену відповідачем бездіяльність протиправною, що є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч.1, ч.3 та ч.9 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

При цьому, уповноважена особа відповідача 18.12.2018 року отримала ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. У вказаній ухвалі суду було встановлено строк відповідачу для подання до суду відзиву на адміністративний позов протягом шістнадцяти днів з дня одержання копії ухвали. Станом на 11.03.2019 року відзив на адміністративний позов до суду відповідачем надано не було. Згідно з положеннями ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Відповідно до положень ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З огляду на викладене, враховуючи пропущення відповідачем строку на подання відзиву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що рішеннями XLIII сесії VI скликання Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.01.2015 року, ФОП ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 0,0050 та площею 0,0057 га для обслуговування тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності в АДРЕСА_3, зазначено про необхідність замовити технічну документацію із землеустрою в організації, яка має відпорний дозвіл (ліцензію) на виконання цих видів робіт та подати технічну документацію із землеустрою на розгляд ради у встановленому законодавством порядку.

На виконання вищезазначених рішень Слатинської селищної ради позивач звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ «Ріелті», яким була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок на які поширюється право сервітуту ФОП ОСОБА_2 для обслуговування тимчасової споруди для продажу товарів повсякденного попиту АДРЕСА_3.

Позивач 23.06.2016 року надав вказану технічну документацію із землеустрою для затвердження до Слатинської селищної ради. 29.07.2016 року листом №Д-115 за підписом заступника селищного голови, позивачеві було повідомлено, що заяву ФОП ОСОБА_2 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок для обслуговування тимчасових споруд з продажу товарів повсякденного попиту з літнім майданчиком для провадження підприємницької діяльності в АДРЕСА_3 було розглянуто на засіданні VI сесії VII скликання селищної ради від 20.07.2016 року. Згідно виступу голови постійної комісії з питань земельних ресурсів і навколишнього середовища ОСОБА_4, невідомо де знаходиться вказані земельні ділянки, тому доцільно відкласти розгляд даного питання до наступної сесії селищної ради.

03.08.2016 року позивачем повторно було надано до Слатинської селищної ради заяву про затвердження технічної документації. Листом Слатинської селищної ради №Д-І39 від 26.08.2016 року, позивачеві було повідомлено, що голова постійної комісії з питань земельних ресурсів та навколишнього середовища ОСОБА_4 зазначив, що комісія рекомендує відмовити у розгляді заяви ФОП ОСОБА_2, оскільки земельна ділянка площею 0,005 га являється облаштованим торгівельним майданчиком селищної ради, на що селищний голова ОСОБА_5 зазначив, що торгівельний майданчик не являється власністю селищної ради і був облаштований ФОП ОСОБА_6, тому запропонував голосувати за затвердження вказаної технічної документації. За результатами голосування ("за" - 7 чол., "проти" - 2 чол. "утримались" - 6 чол.) рішення не було прийнято. До зазначеного листа було додано витяг з протоколу №6 від 24.08.2016 року засідання постійної комісії з питань земельних ресурсів та навколишнього середовищ, яким рекомендовано селищній раді відмовити у розгляді заяви позивача.

21.09.2016 року ФОП ОСОБА_2 знову було подано заяву до Слатинської селищної ради з проханням затвердити технічну документацію. Листом Слатинської селищної ради №Д-174 від 11.10.2016 року позивачеві було повідомлено, що подана на розгляд технічна документація знову була не затверджена за результатами засідання постійної комісії з питань земельних ресурсів та навколишнього середовища і додано витяг з протоколу №7 від 24.09.2016 року з якого вбачається, що «виступили ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які запропонували відмовити у розгляді заяви гр ОСОБА_2 про затвердження технічної документації тому що в заяві не вказано площі земельних ділянок, а також, що по регламенту Дергачівського відділу Держгеокадастру в одній заяві подається на розгляд одна ділянка».

14.06.2018 року позивачем було подано заяву до Слатинської селищної ради про повторний розгляд заяви від 23.06.2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки за вх.№02-12/Д-116 від 14.06.2018 року.

За результатами розгляду зазначеної заяви, позивач отримала відповідь від 07.08.2018 року №Д-116 у вигляді витягу с протоколу XXIV сесії VII скликання від 26.07.2018 року, з тексту якого вбачається, що за наслідками розгляду заяви позивача від 14.06.2018 року вирішено рекомендувати ФОП ОСОБА_2 переробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 0,057 га та 0,0050 га для обслуговування тимчасових споруд з продажу повсякденного попиту з літнім майданчиком для впровадження підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_3, по межам фактичного користування.

З приводу позовної вимоги щодо визнання протиправними дій Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, що полягають у не прийнятті рішення Слатинської селищної ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок для обслуговування тимчасових споруд з продажу товарів повсякденного попиту з літнім майданчиком для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 в АДРЕСА_2, площею 0,0057 га та 0,0050 га, дозвіл на розробку якої надано рішеннями XLIII сесії VI скликання Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.01.2015 року, суд зазначає наступне.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель урегульовано Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що межування земель - комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних одиниць, меж земельних ділянок власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка. Проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом. Технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Статтею 25 наведеного Закону визначені види документації із землеустрою, зокрема, проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць; проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отже, законодавство розрізняє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) як два різних види документації із землеустрою.

Відповідно, кожна з них виготовляється в залежності від обставин, вказаних заявником в клопотанні та прийнятих Радою рішень.

При цьому, не зважаючи на те, що розроблення таких видів документації направлені на отримання земельної ділянки у власність (користування), кожен з них має свій порядок та особливості, які фактично залежать від того, чи є земельна ділянка сформованою в розумінні Земельного кодексу України з дотриманням усіх умов визначених цим Кодексом (ст.79-1).

Судом встановлено, що позивачу надано дозвіл саме на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 0,0050 та площею 0,0057 га.

Відповідно до частин чотирнадцятої - вісімнадцятої ст.186 ЗК України, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб'єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації.

Натомість, з наявних матеріалів справи судом не встановлено факту подання розробником до органу місцевого самоврядування для погодження виготовленої технічної документації.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб'єкти, визначені цією статтею, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії цих висновків є необмеженим.

Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

З наявних матеріалів справи не вбачається та сторонами не надано доказів наявності висновків про погодження технічної документації або про відмову в такому погодженні відповідачем, та повідомлення про це розробника у встановленому законодавством порядку.

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб'єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб'єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження документації із землеустрою іншими органами.

Отже, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується, зокрема, органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності. Після отримання такої документації, відповідний орган зобов'язаний протягом десяти робочих днів безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Таким чином, Земельним кодексом України не передбачено право ради не розглядати питання затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок із подальшою передачею земельної ділянки у користування, а закріплено, що орган місцевого самоврядування зобов'язаний прийняти відповідне рішення (ст. 122 ЗК України, ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Судом встановлено, що згідно протоколу XXIV сесії VII скликання від 26.07.2018 року за наслідками розгляду заяви позивача від 14.06.2018 року вирішено рекомендувати ФОП ОСОБА_2 переробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 0,057 га та 0,0050 га для обслуговування тимчасових споруд з продажу повсякденного попиту з літнім майданчиком для впровадження підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_3, по межам фактичного користування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність протиправної бездіяльності зі сторони відповідача, оскільки заява позивача була розглянута на сесії Слатинської селищної ради та прийнято рішення, яке не є предметом оскарження в межах даної справи, а тому підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, що полягають у не прийнятті рішення Слатинської селищної ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок для обслуговування тимчасових споруд з продажу товарів повсякденного попиту з літнім майданчиком для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 в АДРЕСА_2, площею 0,0057 га та 0,0050 га, дозвіл на розробку якої надано рішеннями XLIII сесії VI скликання Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.01.2015 року.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладений у постанові від 03.07.2018 року по справі №389/73/15-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відносно позовної вимоги зобов'язати Слатинську селищну раду Дергачівського району Харківської області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, на які поширюється право сервітуту ФОП ОСОБА_2 для обслуговування тимчасової споруди по продажу товарів повсякденного попиту АДРЕСА_2, площею 0,0057 га та 0,0050 га, суд зазначає наступне.

Земельним кодексом України передбачено що орган місцевого самоврядування зобов'язаний прийняти відповідне рішення з питання затвердження технічної документації.

При цьому, в силу норм ч.2 ст.5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI (далі по тексту - Закон №3038-VI) вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 цього Закону визначено, що містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 3038-VI, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Згідно зі ст. 17, п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Одночасно ст. 19 цього ж Закону передбачено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

На підставі, та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід'ємною частиною детального плану території.

Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів.

Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Детальний план території не підлягає експертизі.

Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території.

З контексту наведених норм ст. 19 Закону вбачається, що детальний план території, як один із видів містобудівної документації, що визначає планувальну організацію та розвиток території, уточнює положення генерального плану населеного пункту та затверджуються у відповідності до останнього.

Зі змісту протоколу XXIV сесії VII скликання від 26.07.2018 року за наслідками розгляду заяви позивача від 14.06.2018 року вбачається про наявність у відповідача сумніву, що виготовлена на замовлення позивача технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок відповідає межам фактичного користування та виготовлена з дотриманням вимог містобудування.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч.4ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У відповідності до пункту 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Судом встановлено, що відповідачем за наслідками розгляду заяви позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, на які поширюється право сервітуту ФОП ОСОБА_2 для обслуговування тимчасової споруди по продажу товарів повсякденного попиту АДРЕСА_2, площею 0,0057 га та 0,0050 га прийнято рішення, яким рекомендовано переробити вказану технічну документацію.

Однак, рішення про відмову у затвердженні технічної документації з вказаних підстав та з посиланням на нормативно-правові акти або про затвердження поданої позивачем технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідачем прийнято не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов'язання Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області розглянути питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок для обслуговування тимчасової споруди по продажу товарів повсякденного попиту АДРЕСА_2, площею 0,0057 та 0,0050 га. за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобов'язання Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області розглянути питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок для обслуговування тимчасової споруди по продажу товарів повсякденного попиту АДРЕСА_2, площею 0,0057 та 0,0050 га. за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області (, 62321, Харківська область. Дергачівський район, смт Слатине, вул. Центральна, 10) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Слатинську селищну раду Дергачівського району Харківської області (, 62321, Харківська область. Дергачівський район, смт Слатине, вул. Центральна, 10) розглянути питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок для обслуговування тимчасової споруди по продажу товарів повсякденного попиту АДРЕСА_2, площею 0,0057 та 0,0050 га. за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.03.2019 року.

Суддя Біленський О.О.