Справа № 640/19347/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення та дата складання повного тексту не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 20.11.2018 р. звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та бездіяльності Міністерства оборони України, внаслідок яких були порушені положення контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, зокрема абзаців 1, 2 та 5 п. 2 та п. 4; визнання незаконним наказу командира військової частини НОМЕР_2 щодо звільнення позивача на підставі п. «а» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; зобов`язання в/ч НОМЕР_1 внести зміни до наказу про звільнення, зокрема зазначити підставою для звільнення позивача обмежену придатність до військової служби; зобов`язання Міністерства оборони України відшкодувати позивачу майнову шкоду у вигляді витрат, які необхідно понести для проведення операції у розмірі 588405, 36 грн.; стягнення з Міністерства оборони України на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100000, 00грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2018 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку, в тому числі, з тим, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, однак не подано клопотання про поновлення строків звернення до суду.

30.11.2018 р. на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, зареєстроване за вх. № 122183/18.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строків звернення до суду з адміністративним позовом про визнання незаконним наказу командира в/ч НОМЕР_2 щодо звільнення позивача на підставі п. «а» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та зобов`язання в/ч НОМЕР_2 внести зміни до наказу про звільнення, зокрема зазначити підставою для звільнення позивача обмежену придатність до військової служби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви та зазначено, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання клопотання про поновлення строків звернення до суду.

11.12.2018 р. позивачем повторно подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року позивачу повернуто позовну заяву в частині позовних вимог про визнання незаконним наказу командира військової частини НОМЕР_2 щодо звільнення позивача на підставі п. «а» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та зобов`язання військової частини НОМЕР_2 внести зміни до наказу про звільнення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду першої інстанції та поновити строк звернення до суду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що, на його думку, суд першої інстанції формально підійшов до встановлення поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Зокрема, апелянт вважає, що судом першої інстанції взагалі не було враховано психологічні особливості поведінки осіб, які переживають посттравматичний стрес.

Натомість, апелянт зазначив, що отримав відкритий уламковий перелом основної та середньої фаланги другого пальця лівої кисті та був змушений значну частину свого часу витрачати на пошук шляхів лікування травмованої кисті.

Окремо апелянт наголосив на діагностованому у нього ВЛК ВМКЦ Південного регіону розладу адаптації, що тривалий час позбавляло його можливості чітко формулювати плани на майбутнє.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив в/ч НОМЕР_2 , зареєстрований 11.03.2019 р. за вх. № 8912, в якому відповідач зазначає, що позивач у рапорті про звільнення зазначив саме ту підставу, за якою його було звільнено. До служби придатний згідно Свідоцтва про хворобу № 5 від 28.12.2017 р.

Доводів по суті апеляційної скарги відзив не містить.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 14.03.2019 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегія суддів зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи колегією суддів, встановлений процесуальним законом строк виявився для позивача явно недостатнім для оскарження змісту наказу про звільнення, датою якого згідно відомостей аркуша справи 25 є 22.12.2017 р.

Так з матеріалів справи вбачається, що позивача було госпіталізовано 19.01.2017 р. у зв`язку з отриманням травми на полігоні (а. с. 65).

З копії адміністративного позову, наявного в матеріалах справи, колегією суддів вбачається, що до позову позивачем додавалися копії: акту про нещасний випадок, епікризу-виписки КЗ «Поліклінічне об`єднання м. Кіровограда», виписок Кіровоградського обласного госпіталю для ветеранів війни, виписного епікризу Хмельницького військового госпіталю, виписного епікризу Міжобласного центру хірургії кисті м. Дніпропетровська, виписок Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, виписки в/ч НОМЕР_3 , перевідного епікризу в/ч НОМЕР_4 .

Вказані додатки до позову разом з його оригіналом були повернуті судом першої інстанції позивачу.

Натомість, сам перелік цих документів, а також наявні в матеріалах справи листування позивача з Міністерством оборони України та компанією «Israel Medical» дають обґрунтовані підстави вважати, що тимчасова втрата інтересу позивача до оскарження спірного наказу була вимушеною у зв`язку з необхідністю тривалого лікування в різних регіонах України та потребою у швидкому та першочерговому вирішенні життєво важливих питань.

За цих умов, колегія не може погодитись з висновком суду першої інстанції про неповажність причин пропуску звернення до адміністративного суду.

Крім того, колегія судів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, рішення від 10.01.2010 р.) ЄСПЛ зазначив, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

В той же час, суд першої інстанції при розгляді клопотання позивача обґрунтував відмову у його задоволенні критичним ставленням до перелічених обставин та висновком, що ці обставини не були перешкодою для звернення до суду.

Натомість, судом першої інстанції не було зазначено, на яких саме обставинах наголошував позивач у заявленому клопотанні, та чому такі обставини (зокрема, постійне лікування та посттравматичний стрес) не можна вважати поважними при вирішенні питання про поновлення строку.

Відтак, крім встановлених судом апеляційної інстанції поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів констатує порушення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали ст. 242 КАС України в частині обґрунтованості судового рішення.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації позивачем права на доступ до правосуддя, а тому наявні підстави для його скасування.

В той же час, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості задовольнити клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки вирішення справи у такий спосіб суперечитиме положенням вищепроцитованої норми, з огляду на що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 229, 294, 308, 310, 312, 320 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року скасувати.

Справу № 640/19347/18 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 14.03.2019 р.)