Справа № 626/2088/18
Суддя: Рибальченко І. Г.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/2088/18
Провадження № 2-а/626/78/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

м.Красноград

Державний герб України

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

----------------------

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/9070/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Майдан С.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Яковлєва О.В.,

судді - Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1го батальйону 2го взводу УПП м. Херсона Ломакіна Антона Дмитровича, за участю третьої особи: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 1го батальйону 2го взводу УПП м. Херсона Ломакіна А.Д., за участю третьої особи: Департаменту патрульної поліції НП України про скасування постанови АР №868584 від 23.05.2017 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував незаконністю спірної постанови.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018 року позов задоволено. Скасовано спірну постанову.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції НП України просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2017 року під час патрулювання відповідачем було виявлено автомобіль під керуванням позивача який керуючи транспортним засобом рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч або розворот в той час коли права смуга для руху була повністю вільною, чим порушив п. 11.5. Правил дорожнього руху України.

Виявивши правопорушення, інспектори поліції зупини водія даного т/з, належним чином представились та попросили Позивача пред'явити відповідні документи на т/з як того вимагає ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію».

За результатами розгляду адміністративної справи до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення Постанови, яку позивач підписав.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, у п. 1.5 Правил дорожнього руху, вказано, що - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 11.5 ПДР - На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Факт правопорушення підтверджується відео файлом № , наявним в матеріалах справи /а.с. 16 (диск)/.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення (Позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху п. 11.5 ), яке передбачено ч.2 ст. 122 КУпАП, Відповідач склав постанову у справі про адміністративне правопорушення АР № 868584 від 23.05.2017 року (далі - Постанова) та надано Позивачеві для ознайомлення, при цьому роз'яснивши права та зміст відповідних статей.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Ст.10 розділу 3 Інструкції передбачає, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Дане положення статті також закріплено ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Аналіз положень частин першої - третьої статті 258 КУпАП дає підстави для висновку, що їх дія поширюється:

1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбаченого статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 року по справі №522/6111/16-а.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.5 розділу 4 Інструкції постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

Згідно з ч ст. 6 розділу 4 Інструкції - постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Виходячи з вище наведеного, поліцейський не зобов'язаний надавати докази правопорушнику оскільки оцінивши їх, вже на заключному етапі провадження одразу виносить постанову про вчинення адміністративного правопорушення, про що підтверджує наступне - відповідно до ст.258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а відразу поліцейським виноситься Постанова.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції було проігноровано та не надано належної правої оцінки відео-доказу, який був наданий відповідачем. З даного відеофайлу прямо вбачається факт спірного правопорушення та визнання його вчинення позивачем.

Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Пунктом 4 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого його рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018 року - скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1го батальйону 2го взводу УПП м. Херсона Ломакіна Антона Дмитровича, за участю третьої особи: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови АР №868584 від 23.05.2017 року - відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /О.В. Яковлєв /

/Т.М. Танасогло/

Державний герб України

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУДСправа № 751/4258/18 Суддя (судді) першої інстанції: Косач Ірина Анатоліївна

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Кобаля М.І., Кузьменко В.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 липня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Котлобай К.В., третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

25.06.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Котлобай К.В., яким просив визнати протиправними дії інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону УПЛ в Чернігівській області лейтенанту поліції Котлобай К.В. при безпідставному притягненні його до адміністративної відповідальності та при розгляді справи про адміністративне правопорушення з численними порушеннями норм КУпАП; скасувати постанову ВР 192393 від 14.06.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону УПЛ в Чернігівській області лейтенант поліції Котлобай К.В.; справу відносно нього про адміністративне правопорушення - закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказана постанова прийнята з грубим порушенням законодавства, що регулює порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 липня 2018 р. позов ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову серії ВР № 192393 від 14.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_2 - залишено без змін.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 липня 2018 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14.06.2018 року відносно позивача винесено постанову серії ВР № 192393 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.(а.с. 4).

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_4 14.06.2018 року о 04 год. 48 хв. на а/д Н.Яриловичі-Чернігів-Київ, 129 км, керував т/з Mersedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 з причепом Krone 22 f д.н.з. НОМЕР_2 на ділянці дороги, яка має дві і більше смуги для руху в одному напрямку, здійснив рух у крайній лівій смузі при вільній правій не маючи наміру здійснити розворот чи поворот ліворуч, чим порушив п.п. 11.2 та 11.5 ПДР України.

Позивач отримувати спірну постанову відмовився, копію даної постанови відповідачем було надіслано поштовим відправленням.

Вказані обставини підтверджені документально та відеозаписом з місця події, що здійснений за допомогою відеореєстратора, який досліджувався судом першої інстанції в ході слухання справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Згідно п.п. 11.2 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до п.п. 11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Судом апеляційної інстанції досліджені надані матеріали, в тому числі переглянуто відеозапис, наданий відповідачем по справі, з якого вбачається порушення позивачем п.п. 11.2 та 11.5 ПДР України, що спростовує посилання позивача на безпідставне його притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова ВР 192393 від 14.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 винесена правомірно.

Отже, доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 липня 2018 р.- залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 липня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Котлобай К.В., третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

В.В. Кузьменко