Справа № 480/288/19
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 р. Справа № 480/288/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом приватного виробничого підприємства "Вибір" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне виробниче підприємство "Вибір" (далі по тексту - позивач, ПВП "Вибір") звернулося до суду з позовом до Одеської митниці ДФС (далі по тексту - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500010/2019/000005/2 від 23.01.2019 та визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, комерційного призначення № UA500010/2019/00031 від 23.01.2019.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем безпідставно було винесено рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки позивачем були надані необхідні документи, які за своїм змістом не суперечать один одному, в повному обсязі свідчать про вагу та ціну товару, про проведення оплати за товар у розмірах визначених укладеним контрактом, а тому таких документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом.

Зазначає, що ПВП "Вибір" вже не перший раз здійснює митне оформлення товару Пальмак 80-16 і кожного разу відповідачу надавались довідки ДП "Укрпромзовнішекспертиза". Відповідач ігнорував ці довідки та приймав рішення про коригування митної вартості товарів не дивлячись на те, що державна установа підтверджувала вартість товару Пальмак 80-16, яку заявляло ВПВ "Вибір". У зв'язку з тим, що проведення вартості та видачі таких довідок є платною послугою, позивач не здійснював отримання такої довідки, так як відповідач і при її наявності систематично змінював вартість товару.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив розглянути її в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, 25.02.2019 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України та обумовлювали необхідність письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Оскільки додаткових документів не було надано, це було підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. (а.с. 47-52).

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 90 КАС України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 30.10.2018 ПВП "Вибір" та IOI PAN-CENTURY OLEOCHEMICALS SDN.BHD (Малайзія) уклали між собою контракт № PCOSB/PIE/30102018 (далі - контракт) на поставку пальмітивної кислоти Пальмак 80-16 (далі - товар) (а.с. 11).

22.01.2019 позивач подав до Одеської митниці ДФС пакет документів для митного оформлення товару. Митна вартість товару була визначена позивачем за основним методом ст. 57 Митного кодексу України - виходячи із ціни контракту щодо товарів, які імпортуються.

До пакету документів наданого відповідачу для митного оформлення товару входили:

- митна декларація (форма МД - 2) № UA500010/2019/001371 від 22.01.2019;

- контракт № PCOSB/PIE/30102018 від 30.10.2018;

- додаткова угода № 1 від 29.12.2018 до контракту;

- рахунок (original commercial invoice) № 90147305 від 29.12.2018;

- переклад рахунку ( original commercial invoice) № 90147305 від 29.12.2018;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 264 від 06.12.2018;

- коносамент (bill of lading) № EGLV38 від 29.12.2018;

- пакувальний лист (packing list) від 29.12.2018;

- переклад пакувального листа (packing list) від 29.12.2018;

- сертифікат походження (certificate of origin) № 79/1/19 від 08.01.2019;

- переклад сертифікату походження (certificate of origin) № 79/1/19 від 08.01.2019;

- сертифікат аналізу № 4 від 29.12.2018;

- переклад сертифікату аналізу № 4 від 29.12.2018;

- митна декларація країни відправлення № J4 від 25.12.2018;

- паспорт безпеки № 013 від 27.05.2009;

- переклад паспорту безпеки № 013 від 27.05.2009;

- договір про надання послуг з декларування товарів № 39/2 від 01.03.2016, з додатковою угодою № 1 від 10.07.2018;

- наряд № 454 від 18.01.2019;

- довідка про транспортно - експедиційні витрати № 2201_1 від 22.01.2019.

22.01.2019 відповідач видав перший протокол обробки електронного документа № 993636 відповідно до якого зробив електронний запит щодо надання додаткових документів для підтвердження вартості товару.

Відповідно до даного запиту відповідач вимагав надати наступні додаткові документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

4) переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення № J4 від 25.12.2018 (а.с. 35).

ПВП "Вибір" додатково не надав витребувані у електронному запиті документи, оскільки раніше відповідачу були надані копії документів, що підтверджують вартість товарів, про що було повідомлено відповідача листом № 23/01 від 23.01.2019 (а.с. 36).

23.01.2019 відповідач видав другий протокол обробки електронного документа № 993974 відповідно до якого повідомив, що ним буде здійснено коригування митної вартості товару (а.с. 37).

Після опрацювання повного пакету документів, відповідачем було винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA500010/2019/000005/2 від 23.01.2019, згідно якого основний метод визначення митної вартості товару не застосовується, а митна вартість ввезеного товару визначена з використанням другорядного методу - а) за ціною договору щодо ідентичних товарів. Підставою для такого визначення стала цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби (а.с. 38).

Таким чином відповідач зазначив, що підставою для визначення митної вартості є цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби.

Також, відповідачем була винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500010/2019/00031 від 23.01.2019, в якій зазначено, що ПВП "Вибір" повинно здійснити заповнення та подання нової митної декларації у відповідності з рішенням про коригування митної вартості товарів № UA500010/2019/000005/2 від 23.01.2019 (а.с. 39).

Для недопущення припинення діяльності підприємства та псування товару, що призвело б до значних збитків, ПВП "Вибір" було прийняте рішення про здійснення митного оформлення товару відповідно до ціни визначеної відповідачем, з наступним оскарженням рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

Так за ціною товару, визначеною відповідачем, ПВП "Вибір" здійснив митне оформлення за митною декларацією (форма МД - 2) № UA500010/2019/001477 від 23.01.2019 (а.с. 40).

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частини 1, 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється, згідно ч. 1 ст. 57 МК України, за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (стаття 57 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), і єдиною підставою його незастосування є те, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні.

В ході розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у Одеської митниці ДФС щодо вартості імпортованого товару.

Під час проведення митного контролю, одночасно з поданням митної декларації, митному органу було подано всі необхідні документи, які підтверджують ціну товару, зазначену в митній декларації.

ПВП "Вибір" надало митному органу контракт № PCOSB/PIE/30102018 від 30.10.2018, рахунок (original commercial invoice) № 90147305 від 29.12.2018, платіжне доручення в іноземній валюті № 264 від 06.12.2018, які є підтвердженням вартості товару та факту оплати за товар. І саме ці документи є складовою частиною бухгалтерського обліку та бухгалтерської документації.

ПВП "Вибір" надало відповідачу копію митної декларації країни відправлення, про що свідчить інформація вказана самим відповідачем в картці відмови у митному оформленні.

Каталоги, прайс-лист фірми - виробника товару не можуть підтверджувати вартість товару за окремою угодою внаслідок того, що кожна конкретна угода укладається на підставі попередніх переговорів між контрагентами і вони мають право (відповідно до норм українського та міжнародного законодавства) визначати вартість товару самостійно.

Таким чином, позивачем було надано митному органу усі документи, що підтверджували заявлену митну вартість.

Необхідно зазначити, що причиною для витребування Одеською митницею ДФС додаткових документів від ПВП "Вибір" стало те, що спрацювала Єдина автоматизована інформаційна система ДМСУ (ЄАІС ДМСУ), згідно з даними якої товар ідентичний тому, що задекларовано ПВП "Вибір", раніше було оформлено за іншими митними деклараціями за більшою вартістю.

Разом з тим, ПВП "Вибір" надало інформацію про те, що у митних деклараціях № UA500010/2018/010895 від 17.07.2018 та № UA500010/2018/008125 від 04.06.2018, на які посилається відповідач, вартість товару також була визначена митним органом з використанням основного методу.

З часу оформлення вказаних декларацій минуло більше трьох календарних місяців у зв'язку з чим та враховуючи постійне коливання світових цін - порівняння вартості товарів з даними кількамісячної давності є некоректним.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто визначальною для митної вартості є ціна, що фактично сплачена за товар.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA500010/2019/000005/2 від 23.01.2019 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500010/2019/00031 від 23.01.2019 не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги щодо визнання їх незаконним та скасування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір згідно платіжного доручення № 230781 від 24.01.2019 в сумі 3 842 грн. (а.с.3).

З огляду на викладене вище, ПВП "Вибір" підлягає відшкодуванню сплачена при зверненні до суду сума судового збору.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного виробничого підприємства "Вибір" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA500010/2019/000005/2 від 23.01.2019.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, комерційного призначення № UA500010/2019/00031 від 23.01.2019.

Стягнути на користь приватного виробничого підприємства "Вибір" (40009, м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, 60/1, офіс 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, буд. 21, корпус "А", ) в рахунок повернення судового збору 3842 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві грн.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал