Справа № 641/905/19
Суддя: Онупко М. Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/36/2019 Справа №641/905/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Вовк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Дігун Дмитра Євгенійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Дігун Д.Є. в якому просить визнати дії службової особи інспектора Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Дігун Д.Є. з притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 грн. незаконними та скасувати постанову серії ЕАВ № 896518 від 05.02.2019 року, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 05.02.2019 року близько 15 год. 40 хв. вона прямувала по вул. Панікахи в м. Дніпро на автомобілі НОМЕР_1, та коли під'їхала до нерегульованого пішохідного переходу вона зменшила швидкість та оцінивши дорожні умови, а саме: відсутність пішоходів на переході, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжила рух. Пішоходи, щодо не пропуску яких її звинуватив відповідач, були відсутні при розгляді справи на місці її зупинки інспектором, не виступали свідками чи потерпілими. У зв'язку з викладеними обставинами на позивача було складено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 грн., з якою вона не погоджується та вважає незаконною.

Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

За клопотанням представника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Марченком А.О. ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.02.2019 року залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 20.02.2019 року надійшла заява, в якій вона просить розглядати адміністративну справу за відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзиву до суду не надав, будь-яких заяв до канцелярії суду не надходило.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав до суду пояснення в яких просив розглядати справу за його відсутності та зазначив, що відповідно до положень КУпАП скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Крім того, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року та положень КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Тобто Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.

Також зазначив, що визнання дій посадових осіб щодо складення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності незаконними або визнання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності неправомірною чинним законодавством не передбачено, а відтак позовні вимоги в частині визнання дій посадової особи протиправними не підлягають задоволенню.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕАВ № 896518 від 05.02.2019 року, винесеної інспектором УПП в Дніпропетровській області батальйону №2 роти №2 лейтенантом поліції Дігун Д.Є., позивача по справі притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 05.02.2019 року водій керував ТЗ, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п. 18.1 ПДР України, за що була притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та до неї застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно роз'яснень у абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вищевказані твердження позивача.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова від 05.02.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

З приводу позовних вимог позивача про визнання дій відповідача незаконними, суд зазначає, що такі вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки незаконними вважають діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції відповідного органу чи посадової особи, а відповідач при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення діяв як посадова особа на підставі наданих йому законом повноважень.

Крім того, правове значення для позивача в даному випадку мають не дії, а саме рішення відповідача, яке прийняте за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення та яким його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Дігун Дмитра Євгенійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 896518 від 05 лютого 2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, адреса проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - інспектор Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Дігун Дмитро Євгенійович, службова адреса: м. Дніпро, Троїцька площа, 2 А, РНОКПП - в матеріалах справи відсутній.

Третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Дніпро, Троїцька площа, 2 А.

Суддя - М. Ю. Онупко