Справа № 540/111/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/111/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю представників

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Бондар І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

11 січня 2019 року до суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3.) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20.12.2018 р. № 006291405 про застосування штрафних санкцій в сумі 24 049,25 грн.

Ухвалою суду від 28.01.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 04.03.2019 р.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що фактична перевірка магазину за адресою: АДРЕСА_1, діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_3, була проведена посадовими особами відповідача з порушенням процедури, передбаченої Податковим кодексом України, а саме в порушення п.п. 80.1 та 80.2 ст. 80 ПК України позивачу перед початком перевірки не була вручена копія наказу про проведення фактичної перевірки. По суті встановленого податковим органом правопорушення, то позивач не заперечує проти того, що несвоєчасне роздрукування Z-звітів відбулось не у день отримання готівки, проте, пояснює це виходом з ладу РРО, що підтверджується записами у Книзі ОРО та довідкою Центру сервісного обслуговування про опломбування РРО № 48 від 17.08.2018 р., що на думку позивача, свідчить про об'єктивні причини неможливості здійснити своєчасно друк Z-звітів та оприбуткувати готівкові кошти у день їх надходження, проте вказані обставини не взято до уваги посадовими особами податкового органу. З огляду на викладені обставини, позивач вважає, що застосовані відповідачем штрафні санкції за несвоєчасне оприбуткування готівки в день одержання у касовій книзі на загальну суму 4 809,85 грн., не є порушенням у розумінні чинного податкового законодавства.

22.02.2019 року відповідач надав суду відзив на позов, яким вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в ході проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 було встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів, які надійшли до каси 19.04.2018 р. в сумі 221,91 грн. (Z-звіт роздруковано 20.04.2018 р.) та 15.08.2018 р. в сумі 4587,94 грн. (Z-звіт роздруковано 17.08.2018 р.), не проведено через РРО розрахункову операцію з продажу тютюнових виробів вартістю 32 грн., що є порушенням чинного законодавства та стали підставою для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 " Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" за оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням.

Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 10 грудня 2018 р. уповноваженими особами ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі відповідно до направлень на проведення перевірки від 10.12.2018 р. № 1225, 1226 та наказу ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 30.11.2018 р. № 1352 " Про проведення фактичних перевірок " було здійснено перевірку об'єкта - магазин за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_3 з метою дотримання суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

10.12.2018 р. за результатами проведення фактичної перевірки контролюючим органом складено акт за № 0532/21/22/РРО/НОМЕР_1, за змістом якого, зокрема,

- у п.п. 2.2.13. р.2 " Описова частина" відображено факти, встановлені в ході перевірки:

1) не проведено через РРО розрахункову операцію з продажу тютюнових виробів вартістю 32,00 грн.,

2) не забезпечено своєчасне оприбуткування готівкових коштів, які надійшли до каси у загальній сумі 4 809,85 грн. (готівкові кошти, які надійшли до каси 19.04.2018 р. в сумі 221,91 грн., а Z-звіт роздруковано 20.04.2018 р.; готівкові кошти, які надійшли до каси 15.08.2018 р. в сумі 4 587,94 грн., Z-звіт роздруковано 17.08.2018 р.)

- у розділі 3 " Висновок перевірки" вказано, що під час перевірки встановлено порушення

- п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"

- п. 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Нацбанку України № 148 від 29 грудня 2017 р.

На підставі вказаного висновку акту фактичної перевірки ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі прийнято 20.12.2018 р. податкове повідомлення - рішення № 006291405 про застосування штрафної санкції у сумі 24 049,25 грн., яке є предметом оскарження у даній справі.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Обов'язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України).

В силу приписів пункту 61.1 статті 61 цього Кодексу, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктами 80.1., 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, в тому числі… у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пункт 80.2.2).

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, зокрема, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Згідно пункту 86.5 статті 86 акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Як вбачається із матеріалів справи, фактична перевірка була проведена відповідачем на підставі п. 80.2.2 ст.80 ПК України відповідно до наказу ГУ ДФС у Херсонській області, АРК, м. Севастополі від 30.11.2018 р. № 1352, направлень на перевірку від 10.12.2018 р. № 1225, 1226 (видані на двох ревізорів - інспекторів ДФС, які проводили перевірку).

ФОП ОСОБА_3 підтвердив своїм підписом факт пред'явлення йому зазначених вище направлень на перевірку, а також був ознайомлений з актом перевірки від 10.12.2018 р. № 0532/21/22/РРО/НОМЕР_1, тобто допустив представників контролюючого органу до проведення перевірки та був ознайомлений з її результатами.

При цьому, суд не бере до уваги довід позивача щодо невручення йому наказу про проведення фактичної перевірки, оскільки платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема фактичної щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 р. у справі № 826/1205/16.

Що стосується правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, то суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР), Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правлінням Національного банку України № 148 від 29.12.2017 р. ( далі - Положення № 148).

Як зазначалось вище, під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 було встановлено не проведення через РРО розрахункової операції з продажу тютюнових виробів вартістю 32,00 грн., що, за позицією відповідача, є порушенням п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Згідно зі ст. 2 Закону № 265/95-ВР розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Пунктом 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відтак, за порушення п. 1 ст.3 цього Закону, а саме: за не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій відповідно до п.1 ст. 17 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265-95 (із змінами та доповненнями) у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту не застосування РРО застосовано фінансову санкцію (вчинено вперше протягом перевіряємого періоду) у розмірі 1,00 грн.

Враховуючи, що у змісті позову, позивачем вказане порушення відповідача ніяким чином не спростовано, тому при вирішення вказаного питання в ході розгляду справи, представником позивача було визнано дане порушення, а тому у цій частині оскаржуване податкове повідомлення рішення вважає правомірним.

Щодо висновку відповідача про порушення ФОП ОСОБА_3 пункту 11 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 148 від 29.12.2017 р., внаслідок не забезпечення своєчасного оприбуткування готівкових коштів, які надійшли до каси у загальній сумі 4 809,85 грн., то судом встановлено наступне.

Як вище зазначено судом, актом (довідкою) фактичної перевірки від 10 грудня 2018 року №0532/21/22/РРО/НОМЕР_1 встановлено незабезпечення позивачем своєчасного оприбуткування готівкових коштів, які надійшли до каси (місця ведення розрахунків), а саме відповідно до витягу із АІС "Податковий блок": 19 квітня 2018 року до каси РРО надішли готівкові кошти в сумі 221,91 грн., Z-звіт роздруковано 20.04.2018 р., 15.08.2018 р. до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 4 587,94 грн., Z-звіт роздруковано лише 17.08.2018 р. При цьому, суд вказує, що копія вказаного витягу із АІС "Податковий блок" отримана позивачем 10.12.2018 р.

За вказане порушення до позивача застосована штрафна санкція згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України № 436/95-ВР від 12.06.1995 року "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" у вигляді п'ятикратного розміру неоприбуткованої суми за неоприбуткування (неповне або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки ( 4 809,85*5=24 049,25 грн.).

Вказані обставини сторонами не заперечуються та підтверджується матеріалами справи.

За позицією позивача, викладеною у змісті позову, та підтверджено поясненнями представника позивача під час розгляду справи, що при спробі роздрукування Z-звіту 15.08.2018 р. РРО вийшов з ладу, про що було невідкладно повідомлено Центр сервісного обслуговування та передано РРО на ремонт, що підтверджується записом про ремонт РРО та довідкою про його опломбування № 48 від 17.08.2018 р. За позицією позивача, після проведення ремонту РРО 17.08.2018 р. був роздрукований Z-звіт № 773 та оприбутковано готівкові кошти в сумі 4 587,94 грн., що надійшли 15.08.2018 р. Крім того, представник позивача звертав увагу суду на те, що у період виходу з ладу РРО ФОП ОСОБА_3 не було здійснено жодної розрахункової операції, а тому була відсутня необхідність у використанні розрахункових книжок та вчинення записів у розділі 3 КОРО.

Надаючи оцінку вказаним доводам сторін з урахуванням встановлених обставини та норм діючого законодавства, яке регулює спірні питання, суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про Національний банк" № 679-XIV від 20.05.1999, Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

На виконання вимог Закону України "Про Національний банк України" з метою удосконалення та приведення у відповідність до вимог нормативно-правових актів України Правління Національного банку України затвердило Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 29.12.2017 р. № 148, яке на момент виникнення спірних правовідносин ( квітень, серпень 2018 р.) діяло в редакції постанови Правління Національного банку № 54 від 24.05.2018 р. (далі по тексту - Положення № 148).

Відповідно до підпункту 18 пункту 3 розділу I " Загальні положення" Положення № 148 оприбуткування готівки - проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат ( в редакції постанови Національного банку 29.12.2017 р. № 148).

При цьому, оприбуткування готівки - проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат/книзі обліку доходів/фіскальному звітному чеку/розрахунковій квитанції ( підпункт 18 пункту 3 розділу I в редакції постанови Національного банку № 54 від 24.05.2018 р.)

Приписи пункту 11 розділу ІІ " Вимоги до організації готівкових розрахунків" цього Положення, в редакції постанови Національного банку 29.12.2017 р. № 148, мали таку редакцію, зокрема, готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

Приписи пункту 11 розділу ІІ " Вимоги до організації готівкових розрахунків" цього Положення, в редакції постанови Національного банку № 54 від 24.05.2018 р. мали таку редакцію, готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

При цьому, абзацами 4, 5 п. 11 р. ІІ цього Положення, в редакції постанови Національного банку № 54 від 24.05.2018 р., визначено, що оприбуткуванням готівки, зокрема, у касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО/занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Суб'єкти господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО, використовують КОРО для:

1) підклеювання та зберігання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО;

2) здійснення операцій із розрахунковими квитанціями в разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії;

3) обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО.

З огляду на викладене, оприбуткуванням готівки, зокрема, у касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та КОРО без ведення касової книги, є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО.

Отже, суд вважає, що виконання цих дій в сукупності може свідчити про належне оприбуткування готівкових коштів.

Разом з тим, за змістом пункту 6 глави 4 розділу ІІ Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 р. № 547, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 р. за № 920/29050 (далі - Порядок № 920), використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії - здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій.

Згідно з пунктом 9 глави 4 розділу ІІ Порядку № 920 у розділі 2 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються розрахункові квитанції, використані під час відключення електроенергії або в період ремонту РРО. Графи 1-5 заповнюються до початку використання розрахункової книжки, графи 6-8 - до початку реєстрації розрахункових операцій за допомогою РРО після відновлення постачання електроенергії чи встановлення РРО після ремонту.

Як встановлено пунктом 10 глави 4 розділу 2 Порядку № 920 якщо початок та закінчення одного циклу використання розрахункової книжки при відключенні електроенергії чи на період ремонту РРО припадають на різні робочі дні, за кожний робочий день у розділі 2 книги ОРО на РРО здійснюються окремі записи, при цьому графи 1, 2 заповнюються тільки в перший, а графа 8 - тільки в останній день одного циклу використання розрахункової книжки.

Крім того, на підставі даних розрахункових квитанцій щодня здійснюються записи в розділі 1; до запису за перший день слід включити дані про відповідні суми (графи 3 - 10) за контрольною стрічкою з початку робочого дня до моменту виходу з ладу РРО або відключення електроенергії. У записі за даними фіскального звітного чека, роздрукованого після відновлення роботи на РРО, необхідно зазначити, за які попередні дати підсумовані дані в цьому фіскальному чеку.

Аналогічні положення знайшли своє відображення й в Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 14 червня 2016 року № 547 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 липня 2016 року за №918/29048.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм, на період відключення електроенергії чи ремонту РРО суб'єктом використовувалась РК, то щоденні записи в розділі ІІ КОРО здійснюються на підставі даних розрахункових квитанцій.

Однак, виходячи з наведених законодавчих приписів, позивачем в день виходу з ладу РРО записи до розділу ІІ КОРО повинні були здійснюватись на підставі розрахункових квитанцій, проте таких дій останнім вчинено не було.

Щодо доводу представника позивача про не розповсюдження на суб'єктів підприємницької діяльності приписів пункту 11 розділу ІІ " Вимоги до організації готівкових розрахунків" Положення № 148, в редакції чинній на квітень 2018 р., та вважаючи це прогалиною у чинному законодавстві, то суд вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, приписи Закону № 265/95-ВР розповсюджуються також на фізичних осіб - підприємців, у даному випадку на позивача.

Відповідно до пункту 9 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема, щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій;

Отже, приписами вказаного Закону передбачено обов'язок суб'єкта господарювання щоденно друкувати фіскальний звітний чек, чи спростовується вказаний довід представника позивача.

Абзацом 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

З огляду на викладене та зважаючи, що відсутність своєчасного і точного здійснення позивачем обліку готівкових коштів є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність, суд приходить до висновку про правомірність нарахування Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області, АРК та м. Севастополі позивачеві штрафних санкцій в сумі 24 049,25 грн., а відтак і про відсутність правових підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № 006291405 від 20 грудня 2018 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, а позивачем не надано доказів на його спростування, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73 -78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (місце знаходження 73026 м. Херсон, вул. Ушакова, буд. 75, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 20.12.2018 р. № 006291405 про застосування штрафних санкцій в сумі 24 049,25 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 березня 2019 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 111030000