Справа № 0340/1405/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/3239/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Довгополова О.М., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року в справі №0340/1405/18 (суддя Андрусенко О.О., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:
У липні 2018 року ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нескладення та ненаправлення висновку за заявою позивача та доданими до неї документами Міністерству оборони України для прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги та зобов`язати подати Міністерству оборони України висновок й надані позивачем документи для виплати одноразової грошової допомоги.

28 вересня 2018 року Волинський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив повністю.

Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нескладення та ненаправлення до Міністерства оборони України висновку та документів стосовно ОСОБА_1 для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги.

Зобов`язав Волинський обласний військовий комісаріат ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) подати до Міністерства оборони України висновок та подані ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) документи для вирішення питання про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Волинський обласний військовий комісаріат оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що у відповідності до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій, військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року після надходження заяви гр. ОСОБА_2 (з необхідними документами) до ІНФОРМАЦІЯ_3 , спеціалістами відділу соціального забезпечення була здійснена перевірка вищевказаних документів з метою визначення можливості складання висновку стосовно можливості виплати заявнику одноразової грошової допомоги.

З огляду на встановлені обставини було з`ясовано, що позивач був звільнений зі строкової військової служби 31.10.1983 році і йому первинно було встановлено III групу інвалідності (поранення, пов`язане із виконанням обов`язків військової служби (ДРА)) 01.12.2010 року.

Оскільки з часу встановлення позивачу інвалідності пройшло більше трьох місяців, - відсутні достатні правові підстави для подання висновку щодо можливості виплати заявнику одноразової грошової допомоги й, відповідно, для задоволення позовних вимог гр.

ОСОБА_1 тому вважає, що суд першої інстанції зробив передчасні висновки щодо протиправності «бездіяльності» ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в подальшому призвело до винесення рішення, яке підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 175 КАС України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

ОСОБА_1 у період з 01.11.1981 року по 31.10.1983 року проходив військову службу у Радянській армії СРСР, у період з 28.04.1982 року по 31.10.1983 року в складі в/ч пп 53701 брав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан, що підтверджується довідкою Луцького ОМВК від 26.06.2018 року № 390.

Як вбачається з архівної довідки військо-медичного музею Міністерства оборони Російської Федерації від 28.10.2008 року № 6/3/0-64, рядовий в/ч пп 53701 ОСОБА_1 з приводу контузії головного мозку та захворювання перебував на лікуванні у в/ч НОМЕР_3 (госпіталь ДРА) з 05.07.1982 року по 07.08.1982 року та на лікуванні у в/ч НОМЕР_4 (медичний батальйон Баграм ДРА) з 01.04.1983 року по 05.05.1983 року відповідно. Причинний зв`язок: контузія, захворювання отримані в період проходження служби в ДРА.

Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 22.05.2009 року № 386 поранення (контузія головного мозку - 1982), та її наслідки ОСОБА_1 , так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

17.02.2016 року при повторному огляді ОСОБА_1 встановлено довічно ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (ДРА), що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААА № 245622 від 29.02.2016 року.

21.06.2016 року позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_5 інваліда ІІ групи інваліда війни.

26.06.2018 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою, в якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи (захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби).

До вказаної заяви позивач додав копії наступних документів: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідчення інваліда війни 2 групи, військового квитка; архівної довідки від 28.10.2008 року; витягу із протоколу ЦВЛК № 386 від 22.05.2009, довідки МСЕК Серії 12 ААА № 245622 від 29.02.2016 року.

Листом від 06.07.2018 року № ВСЗ/757 Волинський ОВК повернув документи позивача та повідомив про те відстуність підстав для виплати одноразової допомоги, оскільки така призначається особам, звільненим зі строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення із такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження. Так, позивач проходв військлву службу 01.11.1981 року по 31.10.1983 року. Третю групу інвалідності (поранення, пов`язане із виконанням обов`язків військової служби (ДРА) первинно встановлено 01.12.2010 року. За призначенням допомоги звернувся лише у 2018 році.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 оскаржив їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався тим, що відповідач не наділений повноваженнями на прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, натомість зобов`язаний був скласти висновок про можливість призначення одноразової грошової допомоги позивачу та направити його розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон України № 2011-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - є гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).

Відповідно до п. 13 Порядку № 975 для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Підпунктом 30 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 671 «Про затвердження Положення про Міністерство оборони України» визначено, що Міністерство оборони України приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міноборони.

При цьому, наказом Міністерства оборони України № 564 від 26.10.2016 року затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат (далі Положення № 564), яке визначає основні функції, завдання, повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), а також порядок організації її роботи.

Згідно з пунктами 1, 2 Розділу ІІ Положення № 564 основними завданнями Комісії є, зокрема, вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія зобов`язана приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям Збройних Сил України, особам, звільненим з військової служби зі Збройних Сил України та СРСР, які стали інвалідами, військовозобов`язаним та резервістам, які стали інвалідами внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання, пов`язаних з їх призовом на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України; приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів.

Аналіз вказаних вище норм дає можливість зробити висновок про те, що саме до повноважень Комісії віднесено прийняття рішень про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів, а на відповідача покладено лише обов`язок у 15-ти денний строк з дня реєстрації документів направити до Міністерства оборони України висновок з поданими документами для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, до яких відноситься відповідач, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеного, відповідач не склав висновок про можливість призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та не направив його у 15-ти денний строк з дня реєстрації документів розпоряднику бюджетних коштів - Міністерству оборони України, чим допустив протиправну бездіяльність.

При цьому, колегія суддів окремо наголошує на тому, що позивач подав відповідачу документи для призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи внаслідок поранення, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (ДРА), яка була встановлена позивачу 17.02.2016 року при повторному огляді, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААА № 245622 від 29.02.2016 року.

Натомість у листі від 06.07.2018 року № ВСЗ/757 Волинський ОВК фактично повідомив про відсутність підстав для призначення і виплати позивачу одноразової грошової як інваліду 3 групи внаслідок поранення, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, яка була встановлена позивачу у 2010 році.

Наведені вище норми права та обставини справи свідчить про те, що бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо нескладення висновку про можливість призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності ОСОБА_1 та ненаправлення його у 15-ти денний строк з дня реєстрації документів розпоряднику бюджетних коштів - Міністерству оборони України разом з поданими документами для прийняття відповідного рішення є протиправною, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача подати висновок та надані позивачем документи розпоряднику бюджетних коштів - Міністерству оборони України для вирішення питання про призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Підсумовуючи вказане вище, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, зробив правильний висновок про задоволення адміністративного позову, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року в справі №0340/1405/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді О. М. Довгополов
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 18.03.2019.