Справа № 167зп-19/160
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
15 березня 2019 р.Справа №167зп-19/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Букіна Л.Є., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварц-2006» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про забезпечення позову до подачі позову,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 15.03.2018 року до пред'явлення позову надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварц-2006» (далі - Товариство) про забезпечення позову, в якій заявник до вирішення спору по суті просить зупинити дію рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 04.09.2018 року № 881 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» та заборонити вчиняти будь-які дії по демонтажу
Вказану заяву обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неправомірного знесення належного позивачу на праві приватної власності нерухомого майна за адресами: м. Дніпро, вул. Наб. Перемоги, будинок 102 б; м. Дніпро, вул. Наб. Перемоги, будинок 39 б, оскільки вищевказаним рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 04.09.2018 року № 881 передбачено припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд у місцях загального користування згідно із переліком, до якого у свою чергу (позиція - 30, 118, 119) входять вищевказані об'єкти нерухомого майна, які належать Товариству.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є визначені законом підстави для забезпечення позову, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Для задоволення судом поданої заяви про забезпечення позову саме заявник (позивач) має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що відмова у її задоволенні призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
Із заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач має на право власності на об'єкти нерухомого майна, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресами:
- Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 102 б (реєстраційний номер майна - 37200321);
- Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 39 б (реєстраційний номер майна. - 30434713).
Доказом права власності позивача на об'єкт нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська обл. м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 102 б є Свідоцтво про право власності серії САЕ № 391915, видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 23.07.2012 року; Інформаційна довідка із Державного реєстру речових прав (далі - ДРРП) на нерухоме майно та їх обтяжень № 137512047 від 12.09.2018р., із якої вбачається дійсний наразі власник нерухомого майна за вказаною адресою, а також підстави виникнення права власності.
Доказом права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська обл.» м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 396 є Свідоцтво про право власності серії САЕ № 053412, видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 02.02.2011 року; Інформаційна довідка з ДРРП на нерухоме майно та їх обтяжень № 137513840 від 12.09.2018р., із якої також вбачається дійсний наразі власник нерухомого майна за вказаною адресою - Позивач, а також підстави виникнення права власності.
04.09.2018 року Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення № 881 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста».
У вищезазначеному рішенні йде мова про усунення наслідків порушення Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затверджених рішенням міської ради від 27.112013 року № 44/43 (далі - Правила), шляхом припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків у місцях загального користування згідно з переліком - п. 1 оскаржуваного Позивачем рішення, до якого у свою чергу (позиція - 30, 118, 119) входять вищевказані об'єкти нерухомого майна, які належать Товариству.
Із заяви про забезпечення позову також вбачається, що заявник вважає протиправним рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 04.09.2018 року № 881 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста», яке у подальшому має намір оскаржити у судовому порядку у такому вигляді:
Визнати незаконним і скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 881 від 04.09.2018 року «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині внесення літнього майданчику (назва: без назви) за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 102Б; літнього майданчику (назва: «ай лав ю Одесса») за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 39Б; тимчасова споруда, 5 одиниць (назва: «ай лав ю Одесса») за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 39Б до Переліку тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків у місцях загального користування, що підлягають демонтажу.
2. Виключити з Рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 04.09.2018р. № 881, а саме: з Переліку тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків у місцях загального користування, що підлягають демонтажу:
- літній майданчик (назва: без назви) за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 102Б;
- літній майданчик (назва: «ай лав ю Одесса») за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 39Б;
- тимчасову споруду, 5 одиниць (назва: «ай лав ю Одесса») за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 39Б.
У той же час, заява Товариства про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, оскільки у випадку задоволення позовних вимог, об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності заявника та визначені Переліком тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків у місцях загального користування, що підлягають демонтажу (додаток до спірного рішення) за позиціями - 30, 118, 119, вже будуть знесені (демонтовані).
Разом з тим, суд не встановив та позивачем не надані докази на підтвердження наявності жодної з обставин, передбачених ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.
Так, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.
Крім того, що така обов'язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути встановлена судом тільки під час з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Правомірність рішення, яке може бути предметом оскарження, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження в судовому засіданні всіх доказів у справі.
Слід також відмітити, що очевидна протиправність рішень суб'єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб'єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері. Доказів того, що прийняття спірного рішення не лежить у площині дискреційних повноважень міської ради, заявником суду не надано.
Суд відмічає, що інститут забезпечення адміністративного позову є запобіжною мірою і може застосовуватись виключно у випадках, встановлених ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, що позивачем доведено не було.
Таким чином, задоволення заяви про забезпечення позову не відповідає критеріям обґрунтованості, збалансованості інтересів учасників справи та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному судочинстві.
Крім того, із заяви вбачається спір щодо захисту права власності нерухомого майна, яке належить позивачу на праві приватної власності, що не може бути предметом розгляду в адміністративному судочинстві.
Враховуючи вищевикладене, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварц-2006» - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Є. Букіна