Справа № 320/6965/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року № 320/6965/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н. Д., розглянувши в місті Києві у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (07300, АДРЕСА_1) з позовом до Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Межигірського спаса, буд. 6), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови позивачеві як судді у відставці у перерахунку довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 та виплати перерахунку довічного грошового утримання за період з 01.08.2018 по 31.09.2018;

- зобов'язати Вишгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та нарахування ОСОБА_1 як судді у відставці довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 та виплату довічного грошового утримання відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 20.08.2018 № 197 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої станом на 01 січня 2018 року суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддям у відставці, складає 30835, 00 грн., з урахуванням вже сплачених сум.

У якості підстави позову зазначено, що відповідачем безпідставно не здійснюється виплата позивачеві, як судді у відставці, довічного грошового утримання відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 20.08.2018 № 197, а також безпідставно відмовлено у перерахунку та нарахуванні позивачеві як судді у відставці довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 по 31.07.2018.

Ухвалою від 09.01.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

В установлений судом строк, відповідачем через відділ канцелярії Київського окружного адміністративного суду був наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення заявлених вимог позивача у повному обсязі.

Так, відповідач зазначив, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» № 2415-УІІІ, на який посилається позивач, як підставу для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, набрав чинності з 22.07.2018, у зв'язку з чим саме з 01.08.2018 відповідачем було проведено відповідний перерахунок. Відтак, відповідач діяв у порядок та спосіб, що передбачені чинними нормами права.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є суддею у відставці та перебуває на обліку у Вишгородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області з 01.02.2015 та з цього часу отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

У зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму та зміною посадового окладу працюючих суддів, позивачем отримана довідка Територіального управління Державної судової адміністрації Київської області від 20.08.2018 № 197 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

19 жовтня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року, як це передбачено Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» та Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік».

Згідно листа-відповіді № 301/Ч-01 від 29.10.2018 Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області позивача повідомлено про те, що йому був проведений перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання лише з 01.08.2018, розмір якого, внаслідок перерахунку, становить 27751, 50 грн., що складає 90% від суддівської винагороди (30835,00 грн.) згідно довідки про суддівську винагороду від 20.08.2018 № 197. Виплату щомісячного грошового утримання з врахуванням здійсненого перерахунку було включено у виплатні відомості жовтня 2018 року. Заборгованість по виплаті довічного грошового утримання на суму підвищення в результаті перерахунку за серпень та вересень 2018 року залишаються невиплаченою, оскільки відповідно до пункту 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного кабінетом міністрів України (а.с. 8).

Вважаючи, що відповідачем під час здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання безпідставно не враховано період з 01.01.2018 по 31.07.2018, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII (у редакції, чинній станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок - 20.08.2018), у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З аналізу вказаної норми вбачається, що довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 3 розділу ІІ Закону України «По внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII в редакції, чинній до 22.07.2018 встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних» від 15.05.2018 №2415-VIII внесені зміни до абзацу 2 вказаної норми: слово та цифри « 1600 гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року». Даний закон набрав чинності з 22.07.2018.

Даною нормою Закону введено застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, в тому числі і суддям, нової «розрахункової величини» - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня календарного року. Крім того, встановлено початок застосування нової «розрахункової величини» для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат - 01 січня 2017 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становив 1600 грн., що фактично відповідає розміру розрахункової величини, з якої визначалась суддівська винагорода працюючим суддям у 2017 році і відповідно нараховувалося і виплачувалося щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці.

Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено у розмірі 1762 грн.

З огляду на наведене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відтак, враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму змінився з 01.01.2018, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу як судді у відставці має бути здійснений з 01.01.2018.

Обґрунтовуючи правомірність своїх дій, відповідач посилається на пункт 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2018 № 3-1, відповідно до якого перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. При цьому право на такий перерахунок пов'язує з набранням чинності Законом України «Про ефективне управління майновими правами у сфері авторського права і (або) суміжних прав».

Суд вважає таке твердження помилковим, оскільки вищевказаним законом прямо встановлено поширення його дії на правовідносини, що виникли з 01 січня 2017 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено в проведенні перерахунку за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 щомісячного довічного грошового утримання, призначеного ОСОБА_1 виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1762 грн.

Позовна вимога зобов'язального характеру є похідною від визнання дій протиправними, а з урахуванням того, що позивачем доведено право на перерахунок довічного грошового утримання суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання за вказаний період.

Крім того, посилання відповідача у своєму листі на постанову Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016, як на правомірність своїх дій щодо неможливості сплатити заборгованість за період з 01.08.2018 по 31.09.2018, суд вважає незмістовним, оскільки відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що затверджений зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, цей Порядок визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Оскільки суду не надано жодних доказів того, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, суд дійшов висновку, що даний нормативно-правовий акт не підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Крім цього, зазначена постанова Кабінету Міністрів України не є законом, а тому цей підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

За змістом конституційних норм (ст.ст.113, 116, 117 Конституції України), Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б свідчили про правомірність прийнятого рішення, не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір на суму 704,80 грн., згідно квитанції від 07.11.2018. Відтак, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за №301/Ч-01 від 29 жовтня 2018 року у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року та відмову у виплаті перерахованого довічного грошового утримання за період з 01.08.2018 по 31.09.2018.

Зобов'язати Вишгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді із застосуванням в якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 грн., починаючи з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.

Зобов'язати Вишгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області виплатити ОСОБА_1 перерахований розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.08.2018 по 31.09.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (07300, АДРЕСА_2 по паспорту громадянина України серія НОМЕР_2 виданий 05.03.1997 Ворошиловським РВ УМВС України в м. Донецьку, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Межигірського спаса, буд. 6 ідентифікаційний код: 41249250) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення - 18.03.2019.

Суддя Панченко Н.Д.