Справа № 159/109/19
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/109/19
Провадження № 2-а/159/18/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області у спрощеному позовному (усному) провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції поліцейського Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 09.01.19 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, просить визнати дії поліцейського рядового поліції управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_3, що полягають у складанні постанови серії ЕАБ № 816533 від 25.12.18 р. про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (далі - оскаржувана постанова), незаконними; скасувати оскаржувану постанову. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що о 06 год. 14 хв. 25.12.18 р. він, керуючи автомобілем марки «Peugeot Boxer», р. н. АС 6792 АН, по вул. Ярослава Мудрого у м. Ковелі Волинської області, був зупинений відповідачем, який повідомив, що ним порушено ПДР, а саме: п. 31.3 «б». Оскаржуваною постановою, копію якої він отримав 31.12.18 р., його притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн за порушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову незаконною та що відповідачем неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП. Згідно з оскаржуваною постановою, він о 06 год. 14 хв. 25.12.18 р. керував вказаним вище автомобілем (далі автомобіль, т/з), був зупинений відповідачем, який повідомив, що його т/з підлягає обов»язковому технічному контролю, але своєчасно такого не пройшов, чим порушено вимоги п. 31.3 «б» ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП, та за що накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Покликаючись на ст. ст. 9, ч. 3 ст. 121, ст. 121, 251, 252, 268, ч. ч. 2 - 6 ст. 258, ст. ст. 283, 256 КУпАП, п. 8 ч. 1, п. 11 ч. 1 ст. 23, ч. 1, п. 4, ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. п. 1.3, 1.9 ПДР України, зазначає, що на оскаржуваній постанові відсутній його підпис. Покликаючись на ч. 1 ст. 276 КУпАП, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень», зазначає, що скасовано обов»язковий технічний контроль т/з, за виключенням т/з, що підлягають обов»язковому технічному контролю. Пп. «б» п. 31.3 розд. 31 ПДР України заборонено експлуатацію т/з згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов»язковий технічний контроль (для т/з, що підлягають такому контролю). Покликаючись на ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», Держстандарт України ДСТУ 3649 97 «Засоби транспортні дорожні», зазначає, що т/з вагою до 3 500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше 8, відносяться до категорії «В», тобто, до легких автомобілів. Покликаючись на п. 31.4.1 ПДР України, де присутня класифікація т/з за типами; п. 1.10 ПДР України, де наведено поняття легкового автомобіля та автобуса, зазначає, що т/з, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію важить 3 250 кг (повна маса) і має кількість місця для сидіння, що не перевищує 3, з врахуванням місця водія, є легковим автомобілем. Т/з не використовується для роботи як таксі, чи для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, тому не підлягає обов»язковому технічному контролю. Тому відповідач незаконно зробив висновок про те, що його автомобіль підпадає під категорію автомобілів, що підлягають обов»язковому технічному контролю. У зв»язку з цим оскаржувана постанова є незаконною. Вважає, що дії відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, слід визнати неправомірними, а оскаржувану постанову скасувати. Покликаючись на порушення відповідачем положень ст. ст. 278, 279КУпАП, просить позов задовольнити.

Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї копіями документів отримано 15.01.19 р..

23.01.19 р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечив у повному обсязі. Відзив обґрунтований, з покликанням на ст. 283 КУпАП, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 3, п. 11 ч. 1 ст. 23, ст. ст. 31, 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», тим, що 25.12.18 р. при здійсненні патрулювання по вул. Ярослава Мудрого у м. Ковелі Волинської області, ним було зафіксовано факт вчинення адмінправопорушення, а саме: водій т/з марки «Peugeot Boxer», д. н. з. АС 6792 АН, як пізніше було встановлено позивач у розглядуваній справі керував т/з, у якому не працювала права фара у режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.19.1 ПДР України та відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. При перевірці документів було встановлено, що цей т/з, яким керував позивач, відповідно до свідоцтва про реєстрацію т/з є вантажним фургоном, 99 р. випуску, підлягає обов»язковому техконтролю, однак, такого не пройшов у порушення п. 31.3 «б» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП. Покликаючись на п. 31.3 «б» ПДР України, ч. ч. 2 4 ст. 35, ст. 29, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п. п. 1, 3 Порядку проведення обов»язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою КМ України від 30.01.12 р. № 137; ч. 3 ст. 121 КУпАП, зазначає, що позивачем не надано доказів того, що його т/з пройшов такий огляд на момент винесення оскаржуваної постанови. Позивачем подано до суду протокол перевірки т/з від 02.01.19 р.. Оскаржувану постанову було винесено 25.12.18 р.. Доказів на спростування вчинення ним порушення ПДР України позивачем суду не надано. Покликаючись на п. 4 розд. I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.15 р. N 1 395 (далі Інструкція), що зареєстровано в МЮ України 10.11.15 р. за N 1 408/27 853, зазначає, що у діях позивача є склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Після встановлення особи, було розпочато підготовку справи про адмінправопорушення щодо позивача до розгляду. Було встановлено, що розгляд справи належить до компетенції НП та його. Було розпочато розгляд справи відповідно до ст. 279 КУпАП, роз»яснино позивачеві ст. 268 КУпАП. Останній свою винуватість визнав та надав усні пояснення. Позивач не пред»явив протоколу обов»язкового техконтролю т/з, клопотань про відкладення розгляду справи чи витребовування певних документів не заявив, було справу розгляд унт та винесено оскаржувану постанову, яку було оголошено позивачеві невідкладно. Отримати копію оскаржуваної постанови під розпис позивач відмовився і її було направлено останньому рекомендованим листом. Позивачеві було роз»яснено положення ст. ст. 307, 308, 287 289 КУпАП. Покликаючись на ч. 1 ст. 9 КУпАП, просить у задоволенні позову відмовити.

19.02.19 р. до суду надійшло письмове клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв»язку з пропуском строків звернення до адміністративного суду, що передбачені ст. 100 КАС України, так як позивачеві з 25.12.18 р. відомо про існування оскаржуваної постанови.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та суду додатково пояснив, що, дійсно, він о 06 год. 14 хв. 25.12.18 р., керуючи автомобілем марки «Peugeot Boxer», р. н. АС 6792 АН, рухався по вул. Ярослава Мудрого у м. Ковелі Волинської області, був зупинений поліцією у зв»язку з тим, що у його автомобілі не працювала права фара. З огляду на стан доріг, вважає, що несправність фари могла виникнути під час руху. Поліцією було винесено щодо нього оскаржувану постанову. Він мав намір та вживав заходів до забезпечення проходження його автомобілем техогляду, хоча йому не відомо, чи його автомобіль належить до таких, що підлягають обов»язковому техоглядові, на що він покликався у своїй позовній заяві. Однак, при його зверненні до відповідних підприємств з цього приводу, йому було відмовлено у техогляді і такий техконтроль автомобіль пройшов вже 02.01.19 р., у чому його вини немає. Поліцейськими йому висловлювались погрози у вилученні документів. Що писав відповідач, він не знав, так як знаходився у стресовому стані у зв»язку з сімейними обставинами. Копії оскаржуваної постанови на місці він не отримував та її копію отримав по пошті 31.12.18 р.. Вважає, що у діях відповідача є перевищення. На нього чинився сильний тиск. Він пояснення поліції надавав. Заперечує проти задоволення клопотання відповідача про залишення його позовної заяви без розгляду з підстави пропуску строку на подання розглядуваного позову. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги також підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Заперечує проти задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду з підстави пропуску строку на подання розглядуваного позову, так як такий позивачем пропущено не було. Суду додатково пояснила, що позов закладено лише до відповідача ОСОБА_3 як суб"єкта владнеих повноваженнь, адреса місця служби якого у позовній заяві помилково вказана невірно. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позову не визнав, суду пояснив, що у темну пору доби позивач керував вказаним вище автомобілем, рухався по вул. Ярослава Мудрого у м. Ковелі Волинської області; був зупинений поліцією у зв»язку з тим, що у його автомобілі не працювала права фара. При перевірці документів було встановлено, що цей автомобіль підлягає обов»язковому технічному контролю, однак, такого не пройшов. Позивачеві було роз»яснено його процесуальні права та обов»язки, винесено оскаржувану постанову. При цьому позивач не заперечував проти тієї обставини, що його автомобіль підлягає обов»язковому технічному контролю, однак, такого не пройшов. Просить його клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстави пропуску позивачем строку на подання розглядуваного позову, задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, дослідивши письмові докази у справі та відтворений у залі судового засідання відеозапис, наданий відповідачем; зясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду до задоволення також не підлягає.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 3 ст. 121 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів керування транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 340 грн.

Відповідно до копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, о 06 год. 23 хв. 25.12.18 р. відповідачем як поліцейським по вул. Ярослава Мудрого, 26 у м. Ковелі Волинської області було винесено щодо позивача оскаржувану постанову. В останній зазначено, що позивач о 06 год. 14 хв. 25.12.18 р., там же, керуючи автомобілем марки «марки «Peugeot Boxer», д. н. з. АС 6792 АН, керував т/з, у якому не працювала права фара у режимі ближнього світла в темну пору доби та керував т/з, що не пройшов обов»язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3 «б» ПДР України, скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. На позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.. Додатків до постанови не вказано.

Від підпису в отриманні копії оскаржуваної постанови особа, щодо якої її винесено, відмовилась, про що мається відмітка на постанові. Вказану вище обставину сторони підтвердили і в судовому засіданні.

Відповідно до копії довідки ВПЗ Ковель 2 від 04.01.19 р., рекомендовані листи №№ 366, 382 було вручено позивачеві особисто 31.12.18 р..

З огляду на наведене вище, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду з підстави пропуску позивачем строку на подання розглядуваного позову, оскільки такий позивачем пропущений не був.

Так позивач не отримав 25.12.18 р. копії оскаржуваної постанови і дата її отримання стверджена позивачем належно 31.12.18 р..

Як вбачається з копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00501 00001 19 від 02.01.19 р., т/з позивача пройшов у ТзОВ « Негабарит» обов»язковий технічний контроль і визнаний таким, що є технічно справним.

Відповідно до змісту відтвореного у судовому засіданні відеозапису від 25.12.18 р., наданого суду відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови та винуватості позивача у вчиненні наведеного у оскаржуваній постанові адмінправопорушення, дійсно, вбачається, що позивач, будучи зупиненим поліцією під час руху автомобілем, не надав доказів на підтвердження того, що його автомобіль вчасно пройшов обов»язковий технічний контроль.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, вона визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Аналізуючи доводи сторін та докази, надані на їх обґрунтування, суд приходить до переконання у тому, що підстав для задоволення позову немає.

Ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено класифікацію та реєстрацію транспортних засобів за призначенням. При державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах робиться відмітка щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, фургон тощо).

За змістом ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами МВС України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає КМ України.

Обов'язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично - дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами МВС України, здійснюють суб'єкти проведення обов'язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

Періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов'язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб'єкт проведення обов'язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Порядком проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (далі Порядок), що затверджений Постановою КМ України від 30.01.12 р. N 137, визначено, що такий транспортний засіб як автомобіль позивача, підлягає обов»язковому технічному контролю.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрації т/з позивача серії АСС № 005195, автомобіль позивача є вантажним фургоном, тобто, згідно із ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», Порядком, є таким, що підлягає обов»язковому техконтролю відповідно до вимог чинного законодавства. а саме: ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», Порядку. На момент винесення оскаржуваної постанови такий контроль т/з позивача своєчасно не пройшов.

Таким чином, у судовому засіданні знайшли своє ствердження доводи відповідача у тій їх частині, що ним правомірно, законно було винесено оскаржувану постанову без порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача і без вчинення щодо позивача таких дій, що могли б бути визнані незаконними.

Натомість, доводи позивача та його представника у тій їх частині, що т/з позивача є таким, що не підлягає обов»язковому техконтролю; чи що позивачеві не відомо, чи є його т/з таким, що підлягає обов»язковому техконтролю; чи що позивач вживав заходів до того, щоб його т/з пройшов такий контроль, однак, за станом на 25.12.18 р. не зміг цього забезпечити з причин, що не залежали від його волі, з інших поважних причин та непереборних обставин, суд визнає такими, що не знайшли свого ствердження в суді та є непереконливими, надуманими, суперечливими і такими, що не спростовують доводів відповідача.

За змістом ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому суд вбачає підстави для залишення рішення відповідача як суб»єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 9, 77, 286, 257 - 263 КАС України, ст. ст. 7, 9, ч. 3 ст. 121, ст. ст. 222, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 272, 278 КУпАП, ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», Порядком проведення обов»язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженим Постановою КМ України від 30.01.12 р. № 137, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, 29.10.55 р. н., і. н. НОМЕР_1, паспорт серії АЮ № 168038, проживає за адресою: 45002, м. Ковель Волинської області, вул. Короленка, 64.

Представник позивача: ОСОБА_2, 30.06.86 р. н., адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. С. Бандери, 5.

Відповідач: ОСОБА_4, місце служби суб»єкта владних повноважень: 45008, м. Ковель, вул. Незалежності, 156.

Головуючий:ОСОБА_5

Повний текст рішення суду виготовлено 14.03.19 р..