Справа № 200/1194/19
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/1194/19
Провадження № 2-а/200/70/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року. Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Томаш В.І. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції роти 1 батальйону 3 Енгельс Олександра Вадимовича «про скасування постанови про накладення адміністративне стягнення»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що позивача відповідачем було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що останнім винесено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП, а саме водій керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 в ПДР України. Позивач вважає, що відповідач безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, тому позивач вважає винесену відповідачем постанову протиправною та просить її скасувати.

Від УПП в Дніпропетровській області ДПП надійшло клопотання про залучення їх третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог з боку відповідача, оскільки, має право надавати оцінку правомірності дій інспектора, несе відповідальність за дії свого співробітника, клопотання про залишення позову без розгляду в частині вимог щодо визнання дій неправомірними та пояснення у справі.

Згідно ч.4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Зі змісту заяви про залучення третьою особою вбачається, що представник УПП в Дніпропетровській області ДПП обґрунтовує заяву, як залучення Управління в якості співвідповідача, а в прохальній частині зазначає про залучення третьою особою. При цьому посилається на те, що Управління має право надавати оцінку правомірності дій інспектора, несе відповідальність за дії свого співробітника.

Суд враховує, що позивачем заявлено позовні вимоги до належного відповідача та позивач клопотання про заміну відповідача або про залучення іншого не заявляв, майбутнє рішення суду не впливає на обсяг прав та обов'язків Управління. Окрім цього, позивачем не пред'явлено позовних вимог до Управління, у зв'язку з чим, заяву про залучення співвідповідача належить відхилити.

Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України, ст.175 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Пунктом 2 частини 4 зазначеної статті передбачено, що до відзиву додаються: документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.7 ст.47 КАС України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що поліцейським УПП в Дніпропетровській області сержантом поліції роти 1 батальйону 3 Енгельс Олександра Вадимовича була винесена постанова серії ЕАВ № 858157 від 13.01.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

Згідно з оскаржуваної постанови, 13.01.2019 року о 23:07 годині позивач керуючи транспортним засобом «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1, в м.Дніпрі на пл. Вокзальна, 12, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 в ПДР України.

Відповідно до розділу 33 ПДР України, дорожні знаки - це засоби організації дорожнього руху, які представляють собою стандартизовані графічні малюнки, що передають певні повідомлення учасникам дорожнього руху.

Дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», розділу 33 ПДР України, забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

П. 8.4 в ПДР України визначено заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Так, частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за … порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України " Про Національну поліцію "поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Однак на підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу не надано як відзив на позов, так і відеозапис правопорушення. Таким чином відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 статті 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, судом встановлено наявність порушень процесуальних прав позивача як особи, відносно якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, тому позовні вимоги в частині скасування постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.143 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст.2,5-11,19,72-77,90,241-246, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції роти 1 батальйону 3 Енгельс Олександра Вадимовича «про скасування постанови про накладення адміністративне стягнення» - задовольнити.

Постанову серії ЕАВ №858157 від 13.01.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя

Бабушкінського районного

Суду м. Дніпропетровська В.І. Томаш