Справа № 308/2599/19
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2599/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Іванова А.П.,
за участі секретаря судових засідань Боти О.І.,
перекладача Трачук О.В.,
представника позивача Видиш Ю.В.,
відповідача Нкетіа Херод (NKETIA HEROD)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення іноземця з України,-
встановив:
Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення іноземця з України.
Свої вимоги мотивував тим, що відповідач 29 січня 2019 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Перевірка документів» від відділення інспекторів служби «Чоп» відділу прикордонниї служби «Тиса» Чопського прикордонного загону в пункті пропуску «Чоп-Дружба» при здійснення прикордонного контролю потягу №32519 «Київ-Відень», при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Угорщину по паспортному документу, який не належить пред`явнику. Документи, що посвідчують особу: Паспорт громадянина Республіки Гана серії НОМЕР_2 .
В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.
Встановлено, що на підставі наказу №1300-С від 04.10.2017 року відповідач був зарахований до Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, проте на підставі наказу №411-С від 28.03.2018 року його було відраховано за порушення умов договору з 28.03. 2018 року.
З огляду на те, що відповідача встановлено із паспорту громадянина Республіки Гани серії НОМЕР_2 , однак на території України знаходиться незаконно, оскільки відрахований з ВУЗу, територію України самостійно не покинув, українською мовою не володіє, відсутність у нього родичів в Україні, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а тому позивач просить примусово видворити за межі України громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач Нкетіа Херод (NKETIA HEROD) у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно намагався перетнути кордон з паспортом іншої особи.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач 29 січня 2019 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Перевірка документів» від відділення інспекторів служби «Чоп» відділу прикордонниї служби «Тиса» Чопського прикордонного загону в пункті пропуску «Чоп-Дружба» при здійснення прикордонного контролю потягу №32519 «Київ-Відень», при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Угорщину по паспортному документу, який не належить пред`явнику. Документи, що посвідчують особу: Паспорт громадянина Республіки Гана серії НОМЕР_2 .
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, наданими у судовому засіданні та наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 29.01.2019 р.; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 01.02.2019 р.; протоколом уточнення анкетних даних від 21.02.2019 року, а також іншими доказами, наявними в матеріалах справи.
Дії громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), 26.08.1991кваліфіковані за ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Представлені позивачем докази свідчать про те, що громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), реалізуючи свої права та свободи, міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України, вибравши найбільш легкий, однак, незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач умисними діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України.
Відповідно до положень ст.ст.9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно до п.14ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Відповідно до ч.1 ст.30 цього Закону органи охорони державного кордону, стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення.
Частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Отже, враховуючи вищевикладене встановлені наступні обставини справи, зокрема те, що відповідач на території України знаходиться незаконно, втратив будь-які законні підстави перебування на території України, відповідач самостійно територію України не залишить, відсутність у нього родичів в Україні, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження.
Таким чином, встановлені судом обставини, а саме: порушення міграційного законодавства України, свідчать про те, що громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підлягає видворенню.
Окрім того, судом враховано і рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2019 року по справі №308/1103/19, яким позовну заяву військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) задоволено, та затримано останнього з метою ідентифікації забезпечення видворення за межі України на строк, достатній для виконання судового рішення, який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України визначеністаттею 288 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно ч. 1 ст.288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Таким чином, враховуючи вищевикладене встановлені наступні обставини справи, зокрема те, що відповідач самостійно територію України не залишить, відсутність у нього родичів в Україні, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження.
Крім цього, суд при ухваленні рішення, бере до уваги , що спроба незаконного перетину відповідачем державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону а також вимоги ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», яка передбачає, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави,
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 288, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
вирішив:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про примусове видворення іноземця з України задовольнити.
На підставі ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворити за межі України громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення підлягає до негайного виконання.
Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду А.П. Іванов