Справа № 297/400/19
Суддя: Гал Л. Л.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/400/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Гал Л. Л. , за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у терміновій справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Лях Віталія Івановича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області Лях В.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 350875 від 03 лютого 2019 року відносно нього за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 лютого 2019 року близько 14 години він, ОСОБА_1, на автомобілі марки «Skoda», моделі «Superb», реєстраційний номерний знак Угорщини «НОМЕР_1», заїхав на паркувальний майданчик супермаркету «Silverland», що знаходиться за адресою м. Берегове, вул. Мукачівська, 190, Закарпатської області, та зупинився на одному з місць для паркування, після чого зайшов у супермаркет за покупками, та коли вийшов звідти, то його вже чекали двоє поліцейських. Так, один з поліцейських заявив, що він, позивач, здійснив стоянку на місці, на якому дозволено стоянку лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю.

Після цього поліцейський на місці виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП018 № 350875 від 03 лютого 2019 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1 700 грн..

Однак, на думку позивача вказана постанова є протиправною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

В порушення ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові не зазначено номерний знак транспортного засобу, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; та постанова не містить опис обставин, установлених під час розгляду справи зокрема, де саме знаходився автомобіль; вимоги якого дорожнього знаку порушено; яким чином було встановлено, що позивач здійснив стоянку, а не, наприклад, зупинку чи паркування та ін..

Крім цього, позивач зазначив, що здійснив паркування, а не стоянку та став у крайньому лівому ряду (зі сторони центру міста) паркувального майданчику супермаркету «Silverland», що знаходиться за адресою м. Берегове, вул. Мукачівська, 190, де немає ані відповідного дорожнього знаку - 7.17, ані відповідної дорожньої розмітки - 1.30.

Також, позивач зазначив, що поліцейським невірно було притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, оскільки якщо припустити, що він здійснив паркування на місці, призначеному для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, його мали притягти до відповідальності за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП.

При цьому, у даному випадку позивач не повідомлявся про розгляд справи, та йому не роз'яснювались його права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, та вищенаведене свідчить про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

Позивач також вважає, що постанову про накладення на нього адміністративного стягнення було винесено неправомірно на місці вчинення адміністративного правопорушення, а не у будівлі Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, у відповідності до ст. 276 КУпАП та рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015.

У зв'язку з вищенаведеним позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 350875 від 03 лютого 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, у самій позовній заяві просив справу розглянути без його участі (а.с. 10).

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції № 1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області Лях В.І. в судове засідання не з'явився, відзиву щодо позову не подав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 268 та ч. 2 ст. 269 КАС України ухвала про відкриття провадження з позовною заявою та повісткою була надіслана 25.02.2019 року факсом на адресу місця роботи відповідача та надіслані поштою.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області Лях В.І. винесена постанова серії ДПО18 № 350875 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 5 КУпАП з накладенням на нього штрафу в розмірі 1700 грн.. В постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Skoda», моделі «Superb» 03.02.2019 року о 14:00 годині в м. Берегове, по вул. Мукачівській, на території супермаркету «Silverland» здійснив стоянку на місці для стоянки інвалідів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП (а.с. 11).

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП вказує на те, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, дослідивши постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 350875 від 03 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, суд встановив, що посилання позивача на відсутність зазначення у вказаній постанові номерного знаку автомобіля є обґрунтованими, оскільки такі відомості дійсно відсутні у постанові інспектора Лях В.І..

Щодо посилання позивача на неправильне застосування інспектором поліції ст. 122 КУпАП, а саме те, що поняття «місце для стоянки транспортного засобу» та «місце для паркування транспортного засобу» не є тотожними суд зазначає, що воно є хибним, оскільки з точки зору законодавця є аналогічними поняттями.

Так, із підпункту 1.1 пункту 34 ПДР України випливає, що вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до абзацу 7 пункту 4 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1342: паркування це розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування.

Отже, посилання позивача на неправильне застосування ст. 122 КУпАП з цих підстав є невірним.

Крім того, слід зазначити, що посилання позивача про відсутність на місці складення постанови про адміністративне правопорушення, а саме паркувальному майданчику супермаркету «Silverland», що знаходиться за адресою м. Берегове, вул. Мукачівська, 190, Закарпатської області, дорожнього знаку 7.17 «Особи з інвалідністю» згідно ПДР відповідачем не спростована.

Також, порушення процедури розгляду справи, передбаченої статтею 268 КАС, яка зазначена у позові, відповідачем нічим не спростована, оскільки останнім не було подано відзиву на позовну заяву.

Проаналізував наведені обставини позивачем ОСОБА_1 щодо незаконного винесення постанови інспектором поліції, а саме яке мало розглядатися у адмінбудівлі Берегівського ВП, а не на місці вчинення адмінправопорушення - на парковці біля супермаркету, з посиланням на ст. 258 КУпАП та рішення Конституційного суду України у справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року, яке на його думку мають різне значення, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від 26.05.2015 року у справі № 1-11/2015 у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Суд констатує, що після цього рішення КСУ, Законом України № 596-VIII року від 14.07.2015 року було змінено текст ст. 258 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскільки законодавець після рішення Конституційного суду вніс зміни до ст. 258 КУпАП, вказане рішення Конституційного суду України не підлягає застосуванню, тому що з його змісту вбачається, що застосування посадовими особами процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначаються законом, тобто розгляд справи на місці його вчинення призводять до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, законодавець вказаною зміною визначив, що розгляд справи за процедурою скороченого провадження здійснюється на місці вчинення адміністративного правопорушення Національною поліцією, тобто постанова правомірно виносилась "на місці вчинення правопорушення".

Отже, враховуючи, що у постанові про накладення адміністративного стягнення щодо позивача ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП не зазначено номерний знак транспортного засобу, на якому скоєно адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 283 КУпАП, відзив щодо позову відповідачем Лях В.І. не подано, та позовні вимоги щодо відсутності дорожнього знака 7.17 "місце парковки особи з інвалідністю" та не проведення інспектором розгляду справи не спростовані, суд приходить до висновку про обгрунтованість частини вимог позивача, а тому постанову серії ДПО18 № 350875 від 03 лютого 2019 року слід скасувати.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог, оскільки позивачем була поставлена лише вимога про скасування постанови, тому суд приходить до висновку, що у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 245, 258, 289 КУпАП, ст. 9, ч. 2 ст. 77, 241, 242, 246, 286 КАС України,

рішив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 350875 від 03 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гал Л. Л.