Справа № 235/7533/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року справа №235/7533/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В, суддів: Геращенка І.В., Блохіна А.А., секретар судового засідання Романченко Г.О., за участі представника позивача Обрізана Д.А., представника відповідача Пужас І.В. та представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2019 року (повне судове рішення складено 04 лютого 2019 року у м. Покровську) у справі № 235/7533/18 (суддя в І інстанції Величко О.В.) за позовом Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа ОСОБА_4 про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області (далі - УСЗН) звернулось до суду з позовом до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - ВДВС), третя особа ОСОБА_4 про визнання дій державного виконавця незаконним, скасування постанови про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2018 року у справі № 235/3982/17 задоволено позов ОСОБА_4 до УСЗН, а саме визнано протиправним та скасовано рішення УСЗН про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 03.05.2017 та від 04.10.2017 в частині не включення ОСОБА_4 до розрахунку загальної суми допомоги на сім'ю, зобов'язано УСЗН включити до розрахунку загальної суми грошової допомоги за її заявами від 16.03.2017 та 15.09.2017. В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складено 12.03.2018.

19 квітня 2018 року на адресу УСЗН надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2018 за виконавчим листом № 235/3982/17, виданим 12.04.2018, про зобов'язання УСЗН включити ОСОБА_4 до розрахунку загальної суми грошової допомоги за її заявами від 16.03.2017 та 15.09.2017. Повний текст рішення УСЗН отримало 02.05.2018 та подало апеляційну скаргу.

06 червня 2018 року УСЗН прийнято розпорядження про призначення допомоги ОСОБА_4, а саме включено ОСОБА_4 до розрахунку загальної суми грошової допомоги за її заявами від 16.03.2017 та 15.09.2017. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року у справі № 235/3982/17 УСЗН поновлено строк на апеляційне оскарження, зупинено дію рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2018 року та відкрито апеляційне провадження по справі, у зв'язку з чим дія постанови ВДВС про відкриття виконавчого провадження зупинено на підставі ст. 38 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

23 червня 2018 року на адресу УСЗН надійшла постанова апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2018 року, відповідно до якої апеляційну скаргу залишено без задоволення, отже 25 червня 2018 року розпорядженням начальника УСЗН було відновлено виплату адресної допомоги на проживання ВПО ОСОБА_4 за її заявами від 16.03.2017 та 15.09.2017. Виплату допомоги проведено за рахунок коштів державного бюджету після їх надходження 19.07.2018.

10 травня 2018 старшим державним виконавцем ВДВС Пужас І.В. винесено постанову про накладення штрафу на начальника УСЗН Покровської міської ради Бонзюх І.П. за невиконання рішення суду, яка була оскаржена в судовому порядку, внаслідок чого визнано неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови від 10.05.2018 ВП № 56190701 про накладення штрафу за виконавчим провадженням № 56190701 від 16.04.2018, постанову від 10.05.2018 про накладення штрафу - скасовано.

12 листопада 2018 року ВДВС повторно винесено постанову про накладення штрафу на УСЗН за таких самих підстав. Позивач вважає, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуємої постанови неправомірні, оскільки ним було пропущено строк накладення штрафу, отже, просив суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови від 12.11.2018 ВП № 56190701 про накладення штрафу;

- скасувати постанову Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 12.11.2018 ВП № 56190701 про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2019 року позовні вимоги задоволені (а.с.64-66).

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що державним виконавцем виконавчі дії проведені у відповідності до вимог закону, що регулюють виконавче провадження, судом першої інстанції не надано оцінку обставинам справи, які мають значення для вирішення спірних правовідносин.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи підтримали доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2018 року у справі №235/3982/17 визнано протиправним та скасовано рішення УСЗН про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 04.10.2017 в частині не включення ОСОБА_4 до розрахунку загальної суми допомоги на сім'ю, зобов'язано УСЗН Покровської міської ради включити ОСОБА_4 до розрахунку загальної суми грошової допомоги за її заявами від 16.03.2017 та 15.09.2017. Рішення набрало законної сили 12 квітня 2018 року (а.с.8-10).

Постановою державного виконавця від 16 квітня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56190701 на підставі виконавчого листа № 235/3982/17, виданого 12 квітня 2018 року, та встановлено боржнику - УСЗН строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.52).

Як вбачається зі змісту рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2018 року у справі № 235/5370/17, УСЗН 05 травня 2018 року на адресу відповідача направлено лист, за змістом якого повідомлено, що рішення суду отримано із запізненням, а тому управління буде поновлювати строк для подання апеляційної скарги (а.с.11зв.).

Постановою державного виконавця від 10 травня 2018 року на начальника УСЗН накладено штраф на користь держави у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 грн. (а.с.5,11).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року у справі № 235/3982/17 поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою УСЗН на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2018 року, зупинено дію рішення місцевого суду (а.с.49).

Розпорядженням УСЗН від 14 червня 2018 року призупинено виплату допомоги ОСОБА_4 з 16.03.2017 по 15.09.2017 та з 16.09.2017 по 15.03.2018 (а.с.12).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2018 року апеляційна скарга УСЗН залишена без задоволення, рішення Красноармійського міськрайонного суду від 02 березня 2018 року залишено без змін (а.с.2).

Розпорядженням начальника Покровського УСЗН від 25 червня 2018 року відновлено виплату допомоги ОСОБА_4 з 16.03.2017 по 15.09.2017 та з 16.09.2017 по 15.03.2018, яку проведено за рахунок коштів державного бюджету після надходження 19.07.2018 (а.с.12).

Відповідно до ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 31 жовтня 2018 року визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС щодо винесення постанови від 10.05.2018 ВП № 56190701 про накладення штрафу за виконавчим провадженням № 56190701 від 16.04.2018, постанову про накладення штрафу за виконавчим провадженням № 56190701 - скасовано (а.с.11-13).

Постановою від 12 листопада 2018 року державним виконавцем ВДВС на УСЗН накладено штраф на користь держави у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів громадян, а саме 5100 грн. за невиконання рішення суду (а.с.6).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 6 ст. 26 зазначеного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Приписами ст. 34 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ст. 35 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України № 1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно з частиною 4 цієї статті сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Закон № 1404-VIII надає сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику достатньо можливостей для реалізації своїх прав як учасника виконавчого провадження.

Крім того, статтею 38 зазначеного Закону встановлено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Як вже було зазначено судом вище, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року поновлено УСЗН строк на апеляційне оскарження рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2018 року у справі № 235/3982/17, дія рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2018 року у справі № 235/3982/17 зупинена (а.с.49). Вказана ухвала направлена сторонам по справі 22 червня 2018 року (а.с.51).

Отже, УСЗН як сторона виконавчого провадження, з метою зупинення виконавчого провадження, повинно було повідомити ВДВС про таке зупинення, проте такою можливістю позивач не скористався.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що невиконання судового рішення тягне за собою кримінальну, адміністративну, цивільну, дисциплінарну відповідальність та застосування штрафних санкцій.

Про застосування штрафних санкцій за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу в порядку, передбаченому ст.ст. 63, 75, 76 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 63 зазначеного Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником та виносить постанову про накладення на боржника штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

За змістом п.5 ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VIII постанова державного виконавця про накладення штрафу є виконавчим документом.

Отже, рішення суду від 02 березня 2018 року дійсно не було виконано УСЗН в строк до 07.05.2018, станом на 07.05.2018 було частково виконано УСЗН, а на момент винесення спірної постанови (12.11.2018) виконана остаточно - виплату допомоги проведено за рахунок коштів державного бюджету після їх надходження 19 липня 2018 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що приписами ч.1 ст. 75 Закону № 1404-VIII передбачено одночасне накладення штрафу та встановлення виконавцем нового строку виконання. Тобто, застосування штрафу можливо лише у випадку, коли виконавчий документ все ще не виконано, що в спірних правовідносинах не має місця.

З огляду на наведене, державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу всупереч вимогам ч.1 ст. 75 Закону № 1404-VIII, що є підставою для скасування спірної постанови.

Також, колегія суддів зазначає про помилкове застосування місцевим судом норм статті 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), оскільки строки, розміри та підстави накладення штрафів державними виконавцями урегульовано виключно вимогами Закону № 1404-VIII.

Однак, зазначене не дає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на доведеність неправомірності дій державного виконавця та протиправності спірної постанови.

Враховуючи викладене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2019 року у справі № 235/7533/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 19 березня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко