Справа № 420/691/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/691/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представника позивача - не зявився,

представника відповідачів - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 8а, ) до Головного управління ДФС України в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ), Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним ріщення, зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- з позовом до Головного управління ДФС України в Одеській області, Державної фіскальної служби України, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 17.07.2018 року за №844446/34034619, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №41 від 15.11.2017р.;

зобовязати Державну фіскальну службу України провести в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію поданої ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ-податкової накладної №41 від 15.11.2017р. на загальну суму 2 700,00грн (дві тисячі сімсот гривень 00 коп), днем її надходження.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що позивачем було укладено договір поставки з ПП «Технотест» №09/11/17Ш від 09.11.2017 року. Відповідно до умов зазначеного Договору, Постачальник (ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ-) зобовязується поставити, а Покупець ПП «Технотест» прийняти та оплатити за товар: Шрот соняшниковий гранульований в кількості і на умовах, передбачених Договором та Специфікаціями.

Виконання зазначеного договору підтверджується належним чином оформленими документами, а саме: товаро-транспортною накладною №БВ000005902 від 13 грудня 2017р., рахунком на оплату №173 від 10 листопада 2017р., видатковою накладною №225 від 15 листопада 2017р. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №3689 від 15.11.2017р.

За результатами здійснення вказаних операцій, позивачем відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України, оформлено та подано для реєстрації податкову накладну №41 від 15.11.2017р на суму 2700 грн., проте реєстрація податкової накладної була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки податкові накладні (надалі ПН) не відповідають критеріям оцінки ступеня ризику, визначеному пунктом 6 Наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року Про затвердження критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрів податкових накладних» та запропоновано Позивачу надати пояснення та/або копії документів. В подальшому, відповідачем прийнято рішення про відмову в реєстрації вказаної податкової накладної, яке позивач оскаржив в адміністративному порядку. Між тим, за результатами розгляду скарги, Державна фіскальна служба України винесла рішення про відмову у задоволенні скарги.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства, оскільки у квитанціях зазначено загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП, затверджених Наказом №567; не зазначено, які саме потрібно подати докази в обґрунтування товарності операцій з контрагентом; не міститься жодного обґрунтування, в чому саме полягала невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД та яким чином це було визначено.

Натомість, позивач зазначає, що на виконання вимог контролюючого органу, відповідно до Квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.11.2017р до податкової накладної №41 від 15.11.2017р, ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- через особистий кабінет електронного сервісу електронний кабінет платника 05.07.2018р. - за №3, подано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з поясненнями та повним пакетом документів на підтвердження наданих пояснень та підтвердження реальності здійснення господарських операцій щодо поставки товару, проте, останні не були взяті контролюючим органом до уваги.

Позивач вважає, що ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- були надані всі необхідні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, вважає вищевказану підставу для прийняття рішення формальною, оскільки неможливо встановити, що конкретно порушило підприємство, а саме: субєктом підприємництва надано копії документів, що складені з порушенням законодавства, чи документи є недостатніми, або документи надано у недостатній кількості та складені з порушенням законодавства.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

01.03.2019 року від представника Відповідачів до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що позивачем направлено на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкові накладні. За отриманою квитанцією єдиного вікна приймання звітності ДФС України, підприємству було повідомлено, що реєстрація податкових накладних зупинена та висловлено пропозицію щодо надання пояснень та/або копії документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Надалі платник податку, направив повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним. Проте у звязку з не наданням позивачем разом із повідомленнями, всіх необхідних документів, ГУ ДФС в Одеській області прийняло рішення про відмову в реєстрації відповідних податкових накладних.

В судовому засіданні 12.03.2019 року представник Позивача підтримав адміністративний позов у повному обсязі та просив задовольнити його з підстав, викладених в тексті позовної заяви.

В судовому засіданні 12.03.2019 року представник Відповідачів заперечував проти адміністративного позову та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав, викладених в тексті відзиву.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

21.02.2006р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про заснування Товариства з обмеженою відповідальністю АНАР К, а 16.03.2017р. - про зміну, зокрема, найменування підприємства - на Товариство з обмеженою відповідальністю -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ-. З 01.04.2017р. ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- є платником податку на додану вартість.

ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- було придбано соняшник українського походження, врожаю 2017року у сільгоспвиробників.

В звязку з тим, що ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- здійснює господарську (комерційну) діяльність відповідно до КВЕД, а саме: вирощування насіння олійних культур, виробництво олії та тваринних жирів, займається посередницькою у торгівлі сільськогосподарською сировиною, оптова торгівля зерном, оптова торгівля харчовими оліями та жирами, надання в оренду інших машин, 21 серпня 2017 року був укладений Договір №21/08/2017-1 про виконання робіт з виготовлення готової продукції між ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- (Замовник) та ПП БЕССАРАБІЯ-В (Виконавець) .

На виконання умов вищевказаного договору Виконавець (ПП БЕССАРАБІЯ-В ) зобовязується виконати роботи з виготовлення готової продукції з сировини Замовника (ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ-), а Замовник зобовязується прийняти і вивезти готову продукцію та прийняти і оплатити виконанні роботи, у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Передача сировини підтверджується актом приймання-передачі сировини на переробку до Договору №21/08/2017-1 про виконання робіт з виготовлення готової продукції від 21.08.2017р від 01 листопада 2017р, згідно якого Замовник (ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ-), а Виконавець (ПП БЕССАРАБІЯ-В) прийняв насіння соняшника 2017року на переробку в кількості 20520 метричних тон 413 кг.

Передача готової сировини підтверджується актом приймання-передачі готової продукції від 30.11.2017р до Договору №21/08/2017-1 про виконання робіт з виготовлення готової продукції від 21.08.2017р згідно якого Виконавець ПП БЕССАРАБІЯ-В передав готову продукцію після переробки насіння соняшника урожаю 2017року (сировини) - олію соняшникову в розмірі 8413 тон та 7798 тон шроту та 3283 тон лузги соняшника. На підтвердження господарської операції надано акт наданих послуг №79 від 30.11.2017р., рахунок на оплату №74 від 30.11.2017 та зареєстрованою в ЄРПН ПН №6 від 30.11.2017р.

В подальшому позивачем було укладено договір поставки з ПП «Технотест» №09/11/17Ш від 09.11.2017 року. Відповідно до умов зазначеного Договору, Постачальник (ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ-) зобовязується поставити, а Покупець ПП «Технотест» прийняти та оплатити за товар: Шрот соняшниковий гранульований в кількості і на умовах, передбачених Договором та Специфікаціями.

Поставка товару проводиться узгодженими партіями, автомобільним транспортом Постачальника, на умовах EXV: Одеська область, м.Ізмаїл, Белградське шосе, 8а. Право власності на товар переходить від Покупця з моменту завантаження Товару на складі Покупця.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції за вищезазначеним договором Позивачем надано: товаро-транспортну накладну №БВ000005902 від 13 грудня 2017р., рахунк на оплату №173 від 10 листопада 2017р., видаткову накладну №225 від 15 листопада 2017р. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №3689 від 15.11.2017р.

За результатами здійснення вказаних операцій, позивачем відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України, оформлено та подано для реєстрації податкову накладну №41 від 15.11.2017р на суму 2700 грн.

Проте реєстрація податкової накладної була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки податкові накладні (надалі ПН) не відповідають критеріям оцінки ступеня ризику, визначеному пунктом 6 Наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року Про затвердження критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрів податкових накладних» та запропоновано Позивачу надати пояснення та/або копії документів.

На виконання вимог контролюючого органу, відповідно до Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.11.2017р до податкової накладної №41 від 15.11.2017р, ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- через особистий кабінет електронного сервісу електронний кабінет платника 05.07.2018р. - за №3, подано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з поясненнями та повним пакетом документів на підтвердження наданих пояснень та підтвердження реальності здійснення господарських операцій щодо поставки товару.

Проте рішенням про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 17.07.2018 року за №844446/34034619 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №41 від 15.11.2017р.

Позивач оскаржив вищезазначене рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України (надалі-ДФС України), між тим, рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 06.08.2018 року № 22892/34034619/2, відмовлено у задоволенні скарги.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає оскаржувані рішення комісії ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПК/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації не обґрунтованими, а позовні вимоги підлягаючими задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до п.п.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 21.05.2014 року затверджено Положення про Державну фіскальну службу України.

Відповідно до п. 1 цього Положення, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно з пп. а, б п. 185.1 ст. 185 ПК України обєктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно п.п. 74.1, 74.3 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246) (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п.13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно з якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 5 Порядку податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту п. 10 Порядку № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Як вбачається зі змісту квитанції від 20.11.2017 року, якою зупинена реєстрація податкової накладної, контролюючим органом було сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.

Водночас, у вищевказаній квитанції контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Відповідно до п. п. 20-21 Порядку №117 встановлено, що зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Судом встановлено, що фактично, контролюючим органом в порушення п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано у зазначеній квитанції конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567.

На виконання квитанції від 20.11.2017 року позивачем на підтвердження реальності господарських операцій надано до органу ДФС за місцем реєстрації пояснення і документи по зупиненій реєстрації ПН №41 від 15.11.2017р., а саме: повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинено від 10.07.2018р. №3, Договір поставки №09/11/17Ш від 09.11.2017 року, товаро-транспортну накладну №БВ000005902 від 13 грудня 2017р., рахунк на оплату №173 від 10 листопада 2017р., видаткову накладну №225 від 15 листопада 2017р. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №3689 від 15.11.2017р.

Суд встановив, та представник відповідачів не спростував той факт, що позивач надав до Комісії копії документів по спірній господарській операції та податковій накладній.

Однак, позивачем отримано рішення комісії ГУ ДФС в Одеській області, якими позивачу відмовлено у реєстрації зазначених податкових накладних на підставі "ненадання платником податку копій документів; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів) робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Надані позивачем документи свідчать про реальність господарської операції між позивачем та його контрагентом та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної № 41 від 15.11.2017 року;

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем ГУ ДФС в Одеській області не доведено правомірності свого рішеня про відмову в реєстрації податкової накладної, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобовязання Державну фіскальну службу України провести в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію поданої ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ-податкової накладної №41 від 15.11.2017р. на загальну суму 2 700,00грн (дві тисячі сімсот гривень 00 коп), днем її надходження, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 28 Постанови №117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захистить порушене право Позивача.

Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Комісію обов'язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну, подану ТОВ -Південний торговий Дім- в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її фактичного надходження.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 3842 грн.

У звязку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3842 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 8а, ) до Головного управління ДФС України в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ), Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним ріщення, зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 17.07.2018 року за №844446/34034619, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №41 від 15.11.2017р.

Зобовязати Державну фіскальну службу України провести в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію поданої ТОВ -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- податкової накладної №41 від 15.11.2017р. на загальну суму 2 700,00грн (дві тисячі сімсот гривень 00 коп), днем її надходження.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю -ПІВДЕННИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ- (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 8а, ) судові витрати у розмірі 3842 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.03.2019 року.

Суддя А.А. Радчук.

.