Справа № 820/531/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 березня 2019 р.Справа № 820/531/18

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Перцова Т.С., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 року по справі № 820/531/18

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал"

до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 року задоволено позов Комунального підприємства "Харківводоканал" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення.

На зазначену рішення суду Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби подано апеляційну скаргу.

Вказана апеляційна скарга подана з пропущенням строку, встановленого ч.1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що вступну та резолютивну частину рішення проголошено 22.03.2018, повний текст оскаржуваного рішення складено 22.03.2018.

Отже, строк на апеляційне оскарження закінчився 23.04.2018.

Дану апеляційну скаргу подано (направлено засобами поштового зв'язку) 04.01.2019, тобто, поза межами тридцятиденного строку, встановленого ч.1 ст.295 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч.3 ст.295 КАС України).

В апеляційній скарзі відповідач просить суд поновити строк на апеляційне оскарження з посиланням на те, що вперше апеляційну скаргу на рішення суду Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС (далі по тексту - Харківське управління Офісу ВПП) подано в межах строку на апеляційне оскарження, однак, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв'язку з несплатою судового збору. Сума судового збору по даній справі є значною (173174,85 грн.), на момент подання первинної апеляційної скарги Хакрівське управління офісу ВПП не могло виконати вимоги ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду про сплату судового збору з об'єктивних причин. Так, Харківське управління не є юридичною особою, а тому не має можливості сплачувати судовий збір самостійно. На виконання вимог ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду юридичним відділом було підготовлено доповідну записку від 16.04.2018 про сплату судового збору по даній справі та направлено її до Офісу ВПП. Разом з тим, в період з березня по червень 2018 року Офіс ВПП не мав можливості здійснювати сплату судового збору з рахунків Офісу ВПП ДФС у зв'язку із зупиненням видаткових операцій на рахунках органами Державного казначейства, з огляду на наявність виконавчих проваджень відносно Офісу ВПП. Вказує, що розблокування рахунків та виділення коштів на сплату судового збору потребує певного часу, відповідач з об'єктивних причин позбавлений можливості виконати вимоги ухвали суду про сплату судового збору. Зазначив, що Харківським управлінням Офісу ВПП було отримано платіжне доручення про сплату судового збору лише 02.01.2019 (проведено банком 28.12.2018). Враховуючи викладене, вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та просить поновити цей строк.

Заявлене клопотання є необґрунтованим з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, слід дійти висновку, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб'єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов'язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв'язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж.

Таким чином, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, блокування рахунків в рамках інших виконавчих проваджень, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.11.2018 по справі № 817/1371/17, від 05.02.2019 по справі № 826/11314/17, від 02.11.2018 по справі № 816/4651/15, від 02.11.2018 по справі № 817/1371/17, врахування якої є обов'язковим в силу ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.ч.5, 6 ст.242 КАС України.

Слід вказати, що відповідно до п.1 ч.5 ст.296 КАС України однією з вимог до апеляційної скарги є надання документу про сплату судового збору.

Отже, сплата судового збору є вимогою закону, а не суду, як помилково зазначає відповідач в апеляційній скарзі.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

З огляду на приписи, зокрема, статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відтак, податковий орган, який в силу наданих йому повноважень, має можливість безпосереднього впливу на процес організації його діяльності, повинен забезпечити належний рівень здійснення претензійно-позовної роботи, а тому зазначені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, подання апеляційної скарги і не надають права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Як зазначає відповідач, сума судового збору. яку належало сплатити при поданні апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду - 173 174,85 грн. - є значною.

Разом з тим, термін, який сплив між граничною датою строку на апеляційне оскарження рішення суду - 23.04.2018 - та датою сплати судового збору - 02.01.2019 - є також досить значним.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при первинному зверненні до суду з апеляційною скаргою судом надавався апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом сплати судового збору.

Так, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 апеляційну скаргу Харківського офісу ВПП на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 по справі № 820/531/18 залишено без руху та надано строк - 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для сплати судового збору.

Ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 та 31.05.2018 було частково задоволено клопотання апелянта та двічі продовжено строк на сплату судового збору щоразу на 10 днів з дня отримання копії відповідної ухвали.

Ухвалою Хакрівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 по справі № 820/531/18 апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв'язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги (несплатою судового збору).

Повторно з апеляційною скаргою відповідач звернувся після спливу майже піврічного строку з дня повернення апеляційної скарги, надавши до апеляційної скарги платіжне доручення № 3442 від 28.12.2018.

Між тим, відповідач вважає за можливе подати пеляційну скаргу повторно, при цьому не обґрунтовуючи належними і допустимими доказами неможливість сплати судового збору протягом такого значного проміжку часу.

Посилання відповдіача на блокування рахунків Офісу ВПП ДФС у зв'язку з наявністю відкритих виконавчих проваджень колегія суддів відхиляє з підстав, наведених вище.

Крім того, слід вказати, що наразі при повторному зверненні з апеляційною скаргою відповідачем не надано жодного доказу таких обставин.

При зверненні до суду апеляційної інстанції з клопотанням про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги 10.05.2018 надавалась лише копія доповідної записки на ім'я начальника Офісу ВПП від 16.04.2018 та копія єдиного повідомлення УДКСУ у Печерському районі про блокування рахунків Офісу ВПП до надання останнім інформації, що може вплинути на процес безспірного списання коштів з Офісу ВПП на користь ТОВ "ОСОБА_1 Тьюб".

Однак, вказане повідомлення датоване 12.03.2018, а строк для надання інформації у ньому визначено - 5 робочих днів, які сплинули на момент повторної подачі апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, обставини, які наведені відповідачем в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, не можуть бути визнані поважними, а клопотання Харківського управління Офісу ВПП ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження не може бути поновлено з тих підстав, які наведені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, із зазначенням інших обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ніж наведені в апеляційній скарзі, та доказів поважності пропуску цього строку.

Керуючись ч.3 ст.298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 року по справі № 820/531/18 за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без руху.

Надати Харківському управлінню Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - прятягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Розяснити апелянту, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ніж наведені в апеляційній скарзі, та доказів поважності пропуску цього строку.

Розяснити апелянту, що у разі неусунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, в відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.С. Перцова