Справа № 273/158/19
Суддя: Михалюк О. П.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/158/19
Провадження № 2-а/273/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Михалюка О. П. , секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Київській області, інспектора УПП у Київській області Огневіна Віталія Юрійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідачів, просить визнати дії відповідача ОСОБА_3 протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ № 865829 від 18.01.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 122 ч. 2 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 18 січня 2019 року о 23 год. 22 хв. на вул. Київська, 20 в с. Стоянка Києво-Святошинського району інспектор УПП Київській області Огневін В.Ю. виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №865829 від 18.01.2019 року, відповідно до якої його визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, де зазначено, що він 18.01.2019 року о 23 год. 16 хв. в с. Стоянка вул. Київська, 20 , керуючи транспортним засобом Volkswagen LT 46 державний номерний знак НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі при вільній правій , чим порушив п.11.5 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

При цьому позивач зазначив, що дійсно він 18 січня 2019 року керував зазначеним транспортним засобом та рухався у крайній правій смузі руху в потоці інших автомобілів . Наближаючись до стаціонарного посту патрульної поліції він почав знижувати швидкість разом із іншими автомобілями . Але інші автомобілі ( легкові) швидкість зменшували значно швидше, тому він здійснив випередження , що дозволено п. 11.2 ПДР України , перестроївшись у крайню ліву смугу руху. В цей момент він був зупинений відповідачем. Зупинившись , він чекав, коли до нього підійдуть працівники поліції. Не дочекавшись їх він поїхав, а в подальшому був зупинений за допомогою патрульного автомобіля .

Перевіривши документи, відповідач виніс постанову, яка в даний час ним оскаржується.

Позивач зазначає, що заперечував факт порушення вимог Правил дорожнього руху , однак працівник поліції виписав постанову та вручив її йому.

Крім цього позивач вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки патрульний ОСОБА_3 не повідомив його про час та місце розгляду справи, не дотримався вимог ст. 280 КУпАП, не провів дослідження доказів перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення, він на камеру відмовився предявити докази скоєного правопорушення, також відповідач відмовив йому в проханні опитати свідків, які знаходились у керованому ним автомобілі, що унеможливило подання доказів його невинуватості, тому просив задовольнити позов та скасувати постанову.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність , позовні вимоги підтримав .

Представник відповідача - управління патрульної поліції в Київській області та інспектор УПП в Київській області Огневін В.Ю. в судове засідання не зявилися, про день час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням

Представник відповідача - управління патрульної поліції у Київській області подав відзив щодо предявлених позовних вимог ( а.с. 20-25) . Згідно поданого до суду відзиву представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, виходячи із наступного. Він вважає, що інспектор патрульної поліції діяв у межах і у спосіб, які передбачені відповідним законодавством.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою відповідача від 18.01.2019 року серія ЕАВ №865829 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП ( а.с. 7) .

Згідно з постановою, 18.01.2019 року о 23:16 год. водій ОСОБА_4 в с. Стоянка вул. Київська, 20 керуючи транспортним засобом Volkswagen LT 46 державний номерний знак НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі при вільній правій , чим порушив п.11.5 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 7).

Інші докази на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відсутні. Не містяться такі докази і у поданому до суду відзиву щодо пред"явлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Всі сумніви і протиріччя, виясвлені у ході розгляду справи повинні тлумачитись на користь позивача.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Виходячи із норм викладених в п.1,2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Як зазначено вище, представник відповідача подав до суду відзив щодо пред"явлених позовних вимог, просить суд відмовити у їх задоволенні за їх безпідставності.

У відповідності до приписів п. 11. 2 ПДР України ( на які посилається позивач) , на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, обїзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Позивач згідно обгрунтування своїх вимог , зазначених у позовній заяві , вказав, що дійсно він рухався у крайній правій смузі руху та здійснив випередження , перестоївшись на ліву смугу руху , так як рухався із більшою швидкістю руху, ніж автомобілі попереду на його смузі руху. Такі дії позивача відповідають приписам п.11.2 ПДР України. Відповідачами такі пояснення позивача не спростовані ніякими доказами.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення, передбачений частиною 2 статті 122 КУпАП, так як вина не доведена позивача у його вчиненні , а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.288 КУпАП та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Тому судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5-15, 73-77, 90, 159, 242-246, 286, 288,293 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії інспектора Управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 протиправними і скасувати постанову серії ЕАВ № 865829 від 18.01.2019 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в розмірі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 122 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Баранівський районний суд Житомирської області .

Учасник справи , якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.П. Михалюк