Справа № 826/17504/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2019 року № 826/17504/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

до Публічного акціонерного товариства державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів»

про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі – позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» (далі – відповідач), в якому просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» () за рахунок майна боржника, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 2 767 845,88 грн. Заходи щодо примусового списання коштів з рахунків відповідача не дали результату, оскільки інкасовані доручення повернуті банком без виконання. Відповідно до акту опису майна у податкову заставу від 06 червня 2011 року №2261 майно відповідача передано у податкову заставу. Вказане, на думку позивача, свідчить про наявність правових підстав для на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено відповідачу п’ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали для подання відзиву на позов та всіх доказів на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Копія вказаної ухвали була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримана уповноваженим представником відповідача 20 листопада 2018 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Своїм правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався, заяв/клопотань суду не направляв.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи, зокрема, з витягу з інтегрованої картки платника податків станом на 10 травня 2018 року вбачається, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 2 767 845,88 грн.

06 жовтня 2011 року позивачем скеровано на адресу відповідач вимогу на суму 48 008,50 грн, яка отримана уповноваженим представником відповідача 26 жовтня 2011 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Також, 06 жовтня 2011 року позивачем прийнято рішення №2261 про опис майна у податкову заставу.

22 вересня 2016 року позивачем складено акт опису майна №6, яким описано у податкову заставу майно відповідача на загальну суму 96 824,04 грн.

Крім того, відповідачем скеровано інкасовані доручення від 30 серпня 2016 року №304/17-441, від 29 вересня 2016 року №335/17-441, від 15листопада 2016 року №360/17-441, від 17 травня 2017 року №62/26-15-17-05-23, від 17 липня 2017 року №179/26-15-17-05-23, від 01 березня 2018 року №244/26-15-17-06-44, які повернулися без виконання відповідно до пунктів 12.7, 12.8, 12.11 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 21 січня 2004 року №22, оскільки кошти на рахунку для виконання інкасованих доручень (розпоряджень) відсутні.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Згідно з положеннями підпунктів 95.1, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги ( пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Отже, звернення податковим органом до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватися після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Податковим кодексом України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу: спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності, погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом у постанові від 22 травня 2018 року по справі № П/811/1777/14 (касаційне провадження №К/9901/5684/18).

Як зазначено вище, за відповідачем обліковуються податковий борг перед бюджетом на загальну суму 2 767 845,88 грн, у зв’язку з чим останньому скеровано податкову вимогу від 06 жовтня 2011 року №2261, винесено рішення від 06 жовтня 2011 року №2261 про опис майна у податкову заставу та 22 вересня 2016 року позивачем складено акт опису майна №6.

Судом встановлено, що вимога від 06 жовтня 2011 року №2261 відповідачем не оскаржувалась.

Також, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2013 року у справі №826/4085/13-а задоволено позов Державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва Державної податкової служби до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» () та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» () податкову заборгованість в розмірі 827 114,09 грн.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року у справі №826/16703/14 задоволено позов Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві та надано дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» () за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі у розмірі 960 609,80 грн.

Як вказано вище, позивачем з метою стягнення податкового боргу з відповідача скеровано інкасовані доручення від 30 серпня 2016 року №304/17-441, від 29 вересня 2016 року №335/17-441, від 15листопада 2016 року №360/17-441, від 17 травня 2017 року №62/26-15-17-05-23, від 17 липня 2017 року №179/26-15-17-05-23, від 01 березня 2018 року №244/26-15-17-06-44, які повернулися без виконання відповідно до пунктів 12.7, 12.8, 12.11 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 21 січня 2004 року №22, оскільки кошти на рахунку для виконання інкасованих доручень (розпоряджень) відсутні.

Отже, враховуючи те, що позивачем були вжиті заходи щодо погашення податкового боргу відповідача, проте позитивних результатів такі заходи не дали, а інкасові доручення повернено без виконання з підстав відсутності коштів на рахунках відповідача, а також враховуючи той факт, що відповідач не заперечував проти позову, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність надання дозволу на погашення суми податкового боргу у розмірі 2 767 845,88 грн за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі наявних у справі доказів та їх оцінки під час розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд приходить до висновку про доведеність контролюючим органом підстав виникнення податкової заборгованості, наявність боргу у визначеному ним розмірі, а також дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку, що дає суду підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов’язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задовольнити.

2. Надати Головному управлінню Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, 33/19,) дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 15, ) за рахунок майна боржника, що перебуває у податковій заставі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко