Справа № 420/6735/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6735/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, у якому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 98199,60 грн. (без відрахування встановлених законодавством податків та платежів).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року даний позов залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. Роз'яснено, що виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином оформленого адміністративного позову та доказів на підтвердження зазначених у позові обставин (з копією відповідачу).

11 січня 2018 року до суду від позивача за вх.№1029/19 надійшла заява про усунення недоліків з належним чином засвідченою копією наказу №6 від 02.01.2018 року та з належним чином оформленим адміністративним позовом (у двох примірниках), в якому позовні вимоги викладені в такій редакції:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 98199,60 грн. (без відрахування встановлених законодавством податків та платежів).

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№1029/19), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем в адміністративному позові зазначено, що наказом Головного управління ДСНС України в Одеській області від 02.01.2018 р. № 6 о/с позивача звільнено зі служби цивільного захисту за пунктом 176 підпункту « 5» «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» затвердженого постановою КМУ від 11 липня 2013 р. № 593 (у зв'язку із сімейними обставинами). Наказом Головного управління ДСНС України в Одеській області від 09.01.2018 р. № 25 (по особовому складу) виключено з кадрів ДСНС з 09 січня 2018 року. Останнім днем проходження служби в ДСНС є 09 січня 2018 року, який є днем виплати відповідачем усіх належних позивачу платежів. Наказом Головного управління ДСНС України в Одеській області від 25.10.2018 р. № 599 (по особовому складу) внесено зміни до наказу від 09.01.2018 р. № 25 (по особовому складу) в частині встановлення 11 років 02 місяці 21 день календарної вислуги років станом на 09.01.2018 р., та наказано виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Особам рядового і начальницького складу, які звільняються із служби цивільного захисту через сімейні обставини та мають вислугу 10 років і більше, на день звільнення виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. На день звільнення (09.01.2018 р.) розрахунок щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з позивачем не проведено. Таку виплату здійснено відповідачем лише 31 жовтня 2018 року у сумі 26085,26 грн. Відповідачем допущено порушення строку розрахунку при звільненні, що є підставою для виплати мені середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При визначенні структури, порядку та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту, та у випадку виникнення спорів з цього приводу пріоритетними є норми спеціального законодавства, проте у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини, то застосуванню підлягають саме загальні норми законодавства про працю. Позивач проходила службу в органі цивільного захисту, на неї поширюються загальні норми законодавства про працю в разі відсутності їх у спеціальному законодавстві, що регулювали проходження ним служби. Позивача звільнено зі служби наказом Головного управління ДСНС України в Одеській області від 02.01.2018 р. № 6, відповідно, безпосереднім роботодавцем позивача було Головне управління ДСНС України в Одеській області. Відповідальність, передбачену у статті 117 КЗпП України за непроведення розрахунку у день звільнення має нести саме Головне управління ДСНС України в Одеській області. Виходячи з того, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачена 31.10.2018, відтак період затримки визначається із 10.01.2018 до 31.10.2018 та складає 295 календарних днів. Відповідно до розрахункових листів від 19.01.2018 р. за період листопад-грудень загальна сума доходу за два останні місяці служби (листопад 2018 року-10152,72 грн. та грудень 2018 року-10152,72грн. (без врахування одноразової премії 4000 грн. та компенсацій податку у сумі 720 грн.) становить 20305,44 грн., середньоденна заробітна плата складає 332,88 грн. Середній заробіток за весь час затримки виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, який необхідно стягнути на користь позивача, становить 98199,60 грн. (295 к.д. * 332, 88 грн.).

08 лютого 2019 року до суду від відповідача за вх.№4627/19 надійшов відзив на позов (а.с.35-39), у якому зазначає, що станом на 09.01.2018 у Головного управління не було підстав для надання позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні згідно п.9 розділу XV Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту затвердженої наказом МВС України від 23.04.2015 №475 (чинним на час виникнення спірних правовідносин), оскільки її вислуга років становила 08 років 09 місяців 22 дні. Позивачем перед звільненням зі служби були проведені дві бесіди, результати яких оформлені в аркушах бесід №1 та №2 зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 була ознайомлена зі розрахунком її вислуги років на час та звільнення і стосовно цих розрахунків заперечень, прохань (побажань), скарг не надавала. 02.01.2018 наказом Головного управління № 6 о/с майора служби цивільного захисту, головного фахівця відділу по роботі з персоналом Головного управління ОСОБА_1 звільнено зі служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом « 5» (у зв'язку із сімейними обставинами). 09.01.2018 згідно наказу Головного управління № 25 о/с «Про звільнення та виключення зі списків ДСНС України» ОСОБА_1 було знято з усіх видів забезпечення та виключено з кадрів ДСНС України. Як зазначено у цьому наказі вислуга років на службі станом на 09.01.2018 у позивача складала: календарна 08 років 09 місяців 22 дні; пільгова 08 років 09 місяців 22 дні. Наказ Головного управління від 09.01.2018 №25 о/с «Про звільнення та виключення зі списків ДСНС України ОСОБА_1» до ДСНС України, або до адміністративного суду позивачем не оскаржувався. Головне управління, вважає, що підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 25% виникли на підставі наказу Головного управління від 25.10.2018 №599 о/с, оскільки 19.10.2018 до Головного управління надійшло роз'яснення ДСНС України від 03.10.2018 №03-1501/201, надане на звернення ОСОБА_1 щодо врахування часу її навчання в Українській академії зв'язку імені О.С. Попова до пільгової вислуги років. Згідно цього роз'яснення час навчання ОСОБА_1 в Українській академії зв'язку імені О.С. Попова зараховується до пільгової вислуги років із розрахунку один рік за шість місяців. Проте, при обчисленні вислуги років ОСОБА_1 при проходженні служби цивільного захисту у Головному управлінні комісія керувалось приписами ч.2 ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», де визначалось, що до вислуги років особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на службу до органів і підрозділів цивільного захисту в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби. Так, згідно висновку від 01.04.2010 на визначену дату вислуга років позивача складала 1 рік 00 місяців 14 днів, згідно висновку від 06.11.2013 - 4 рік 07 місяців 14 днів, а час навчання у вищому не профільному навчальному закладі ОСОБА_1 до вислуги років не зараховувався, оскільки цивільний вищий навчальний заклад вона закінчила у червні 2001 року, а спеціальне звання лейтенант служби цивільного захисту їй було присвоєно після прийому на службу до МНС України 17.03.2009 року - майже через 8 років. Висновки Головного управління від 01.04.2010 та від 06.11.2013, в яких навчання у цивільному вищому навчальному закладі до розрахунку вислуги років не включалось ОСОБА_1 до начальника Головного управління, до ДСНС України або до адміністративного суду не оскаржувала. Зважаючи на роз'яснення ДСНС України від 03.10.2018 №03-1501/201, при відсутності будь-яких змін до чинного законодавства України щодо розрахунку вислуги років особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, комісією Головного управління було зроблено перерахунок вислуги років, звільненої на той час зі служби цивільного захисту ОСОБА_1 урахуванням часу навчання в Українській академії зв'язку імені О.С. Попова, яка склала 11 років 02 місяці 21 день. Наказом Головного управління від 25.10.2018 №599 о/с внесені зміни до п.1 §1 наказу № 25 о/с від 09.01.2018 в частині вислуги років позивача - з 08 років 09 місяців 22 дні на 11 років 02 місяці 21 день. Право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло на підставі наказу Головного управління №599 о/с від 25.10.2018, яке було задоволено Головним управлінням вже 31.10.2018, коли на рахунок ОСОБА_1 платіжним доручення №3358 згідно п. 9 розділу XXVII «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» затвердженою наказом МВС України №623 від 20.07.2018 здійснена виплата одноразової грошової допомоги. Затримка виплати одноразової грошової допомоги позивачу з часу виникнення для цього підстав у відповідача до часу здійснення такої виплати відповідачем на користь позивача склала 6 днів, що дає підстави для наступного розрахунку розміру можливої компенсації за час затримки: Середньоденна заробітна плата 17208,00 грн. /61 кал. день = 282,10 грн. Середній заробіток за 6 календарних днів 1 692,60 грн. (6 к/д * 282,10 грн.). Середній заробіток за 295 календарних днів 83 219,50 грн. ( 295 к/д * 282,10 грн.), 83219,50 грн. - сума середнього заробітку ОСОБА_1 без відрахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 295 календарних днів.

Суд не приймає до уваги надані відповідачем разом з відзивом на позов докази, оскільки такі в порушення вимог ч.ч.2,4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства жодним чином не засвідчені.

11 лютого 2019 року позивачем до суду за вх.№4905/19 надійшла відповідь на відзив (а.с.56-57), у якій зазначає, що наказом Головного управління від 25.10.2018 № 599 о/с, за вказівкою ДСНС України, внесені зміни до п.1 §1 наказу № 25 о/с від 09.01.2018 р. в частині вислуги років позивача з 08 років 09 місяців 22 дні на 11 років 02 місяці 21 день. Таким чином, наказом від 25.10.2018 р. № 599 о/с, який є чинним, підтверджено наявність вислуги років позивача більш ніж 11 років на момент звільнення зі служби. При цьому, цим наказом не змінювалась дата звільнення зі служби 09.01.2018 р., а отже не змінювався і день виплати усіх належних позивачу платежів. Платіжним дорученням № 3358 здійснено 31.10.2018 р. виплату одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 26085,26 грн. Тобто, 31.10.2018 р. відповідач провів з позивачем остаточний розрахунок при звільненні зі служби. Відповідач погоджується з тим, що затримка виплати одноразової грошової допомоги з часу виникнення для цього підстав є підставою для виплати компенсації за час такої затримки. Однак не погоджується саме з часом виникнення підстави для виплати допомоги, стверджуючи, що право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло 25.10.2018 р. на підставі наказу Головного управління №599 о/с від 25.10.2018 р. Посилання відповідача щодо права позивача на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з дати внесення змін до наказу - 25.10.2018 р. є безпідставними, зважаючи на дату первісного наказу № 25 о/с Головного управління про звільнення - 09.01.2018 р., що є останнім днем проходження служби та днем виплати усіх належних платежів. Позивач погоджується з доводами відповідача про розмір середньоденної заробітної плати у сумі 282,10 грн. та з тим, що сума середнього заробітку (без відрахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору) за 295 календарних днів становить 83219,50 грн.

Разом з відповіддю на відзив позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої відповідно до ст. 47 КАС України позивач просить слова і цифри « 98199 (дев'яносто вісім тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн. 60 коп.» у пункті 2 прохальної частини позовної заяви до Головного управління ДСНС України в Одеській області вважати словами та цифрами « 83219 (вісімдесят три тисячі двісті дев'ятнадцять) грн. 50 коп.».

25 лютого 2019 року до суду від відповідача за вх.№6733/19 надійшли заперечення (а.с.62-63), у яких посилається на обставини, зазначені у відзиві.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи викладене, строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, враховуючи, що останній день розгляду справи припадає на вихідний день (неділя), в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено суддею 18.03.2019 року (перший робочий день).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області №25 (по особовому складу) від 09 січня 2018 року «Про звільнення та виключення зі списків ДСНС України, виконання обов'язків» майора служби цивільного захисту ОСОБА_1, головного фахівця відділу по роботі з персоналом Головного управління ДСІІС України в Одеській області, яка наказом Головного управління ДСНС України в Одеській області від 02 січня 2018 року № 6 о/с (а.с.29) звільнено зі служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом « 5» (у зв'язку із сімейними обставинами), визнано такою, яка здала справи і припинила виконання обов'язків за посадою, знято з усіх видів забезпечення та виключено з кадрів ДСНС з 09 січня 2018 року (а.с.13).

Також, згідно вказаного наказу позивачу виплачено премію у розмірі 692% посадового окладу з 01 січня 2018 року по день виключення, надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу, з 01 січня 2018 року по день виключення, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 відсотків від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років, з 01 січня 2018 року по день виключення, надбавку за вислугу років у розмірі 20 відсотків від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання, з 01 січня 2018 року по день виключення (станом на 09 січня 2018 року календарна вислуга років становить - 08 років 09 місяців 22 дні), грошову компенсацію за 20 невикористаних календарних днів соціальної додаткової оплачуваної відпустки за 2017 рік та 2018 рік, як жінці яка має двох дітей віком до 15 років. Вислуга років на службі станом на 09 січня 2018 року складає: календарна - 08 років 09 місяців 22 дні; пільгова - немає; загальна: 08 років 09 місяців 22 дні.

25 жовтня 2018 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області винесено наказ №599 (по особовому складу) (а.с.14-15), у якому, зокрема, зазначено: «внести зміни до п. 1 § 1 наказу Головного управління ДСНС України в Одеській області від 09 січня 2018 року № 25 о/с «Про звільнення та виключення зі списків ДСНС України, виконання обов'язків», зробити відповідний перерахунок та викласти в наступній редакції: … Виплатити премію у розмірі 800 % посадового окладу з 01 січня 2018 року по день виключення. Відповідно до Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту; затвердженої наказом МВС України від 23 квітня 2015 року № 475: виплатити надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу, з 01 січня 2018 року по день виключення; виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 відсотків від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років, з 01 січня 2018 року по день виключення; виплатити надбавку за вислугу років у розмірі 20 відсотків від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання, з 01 січня 2018 року по день виключення (станом на 09 січня 2018 року календарна вислуга років становить - 08 років 09 місяців 22 дні); виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (вислуга років для виплати вихідної допомоги на 09 січня 2018 року становить - 11 років 02 місяці 21 день (в тому числі додатково зараховано час її навчання у цивільному вищому навчальному закладі - 02 роки 04 місяці 29 днів)). … Відповідно до абзацу І статті 24 Закону України «Про відпустки», виплатити грошову компенсацію за 20 невикористаних календарних днів соціальної додаткової оплачуваної відпустки за 2017 рік та 2018 рік, як жінці яка має двох дітей віком до 15 років. … Вислуга років на службі станом на 09 січня 2018 року складає: календарна - 11 років 02 місяці 21 день (в тому числі додатково зараховано час її навчання у цивільному вищому навчальному закладі - 02 роки 04 місяці 29 днів); пільгова - немає; загальна: 11 років 02 місяці 21 день».

Згідно виписки по картці/рахунку НОМЕР_2 за період 31.01.2018-31.10.2018 (а.с.16) 31 жовтня 2018 року позивачу нараховано 26085,26 грн., деталі операції: «Зарплата, ГУ ДСНС України в ОД».

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ДСНС в Одеській області щодо несвоєчасної виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач звернулася з даною позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 11.02.2019 року).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано, зокрема, але не виключно, Кодексом цивільного захисту України, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159, Кодексом законів про працю.

Відповідно до частини першої статті 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Частиною першою статті 115 Кодексу цивільного захисту України визначено, що держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно зі статтею 125 Кодексу цивільного захисту України держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов'язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту визначено Інструкцією про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.04.2015 № 475, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2015 року за № 544/26989 (далі Інструкція № 475) (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктами 2, 3 розділу І Інструкції № 475 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абз.1 п.1 розділу XV Інструкції № 475 особам рядового і начальницького складу, звільненим з органу управління (підрозділу), виплата грошового забезпечення проводиться: тим, хто обіймав на день звільнення посади, - до дня здачі справ включно, при цьому на здавання справ надається не більше 10 днів із дня отримання органом управління (підрозділом) наказу про звільнення.

Так, як вбачається з наказу №6 (по особовому складу) від 02.01.2018 року ОСОБА_1 надано 08 діб з дня здачі справ та посади з 02 січня по 09 січня 2018 року.

Згідно наказів №25 від 09.01.2018 року та №599 від 25.10.2018 року ОСОБА_1 виключено з кадрів ДСНС з 09.01.2019 року.

Отже, останнім днем виплати грошового забезпечення позивачу у зв'язку зі звільненням є 09.01.2018 року.

Згідно п.9 розділу XV Інструкції № 475 особам рядового і начальницького складу, які звільняються із служби цивільного захисту через сімейні обставини або з інших поважних причин згідно з Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

До вислуги років особам рядового і начальницького складу для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту в разі звільнення зараховуються періоди, визначені у статті 17 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та главах 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Суд ставиться критично до посилання відповідача на те, що підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги виникли на підставі наказу Головного управління від 25.10.2018 року №599 о/с, оскільки у цьому наказі зазначено, що «вислуга років для виплати вихідної допомоги на 09 січня 2018 року становить - 11 років 02 місяці 21 день», тобто станом на момент звільнення позивача та відповідно на останній день розрахунку з ОСОБА_1 у неї була вислуга років, необхідна для отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту. Невірне обчислення вислуги років працівнику цивільного захисту працедавцем не є підставою вважати, що датою виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту за вислугою років є дата правильного обчислення вислуги років ГУ ДСНС в Одеській області та внесення такої інформації у наказ.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту є обґрунтованою, та з урахуванням вимог ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту.

Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 83219,50 грн. (без відрахування встановлених законодавством податків та платежів), суд зазначає, що зі змісту позову вбачається, що дана вимога є вимогою про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки до дня фактичної виплати одноразової допомоги.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Суд зазначає, що питання виплати середнього заробітку за весь час затримки до дня фактичної виплати грошового забезпечення працівникам служби цивільного захисту спеціальним законодавством не врегульовані, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що до даних спірних правовідносин підлягає застосуванню трудове законодавство.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України зазначається, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п.20 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі,- наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року по справі №910/4518/16 зробила висновок, що стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Згідно ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Середньоденний заробіток ОСОБА_1, як погоджено сторонами, становить 282,10 грн.

Час затримки розрахунку з 10.01.2018 року по 30.10.2018 року включно (31.10.2018 року позивачу фактично виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні) становить 294 дні.

Середній заробіток у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні становить: 282,10 гривень (середньоденний заробіток) помножити на 294 днів (час затримки розрахунку) дорівнює 82937,40 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 82937,40 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Однак суд вважає необґрунтованою вимогу позивача стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні без відрахування встановлених законодавством податків та платежів, оскільки пп.164.2.20 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу

Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.9 КАС України суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 82937,40 грн. за весь час затримки з 10.01.2018 року по день фактичної виплати одноразової допомоги 30.10.2018 року (з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи викладене та приписи ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними і ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позивачем вимог, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла станом на дату подачі даного адміністративного позову, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна даного позову з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог становить 83219,50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір згідно квитанції №126 від 26 грудня 2018 року (а.с.5).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого нею судового збору у розмірі 832,16 грн. згідно квитанції № 126 від 26 грудня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 9, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток в розмірі 82937,40 грн. за весь час затримки з 10.01.2018 року по день фактичної виплати одноразової допомоги 30.10.2018 року (з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 832,16 грн., сплачений згідно квитанції № 126 від 26 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1).

Відповідач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (вул.Прохорівська, 6, м.Одеса, 65091, ).

Суддя О.А. Вовченко

.