Справа № 826/11638/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Державної казначейської служби України, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 23 від 11.01.2018 року про скасування довідки № від 22.06.2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації призначити ОСОБА_3 грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, з моменту припинення її виплати; стягнути з Державної казначейської служби України суму моральної шкоди в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позові вимоги повністю.

04 лютого 2019 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, яка не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про розгляд справи за його участі.

05 лютого 2019 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому останній просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Також 05 лютого 2019 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії за вхідним номером 130658/18 Окружного адміністративного суду м. Києва, яка є ідентичною з раніше отриманою Шостим апеляційним адміністративним судом апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року за вхідним номером 129797/18 Окружного адміністративного суду м. Києва.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебував на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, як внутрішньо переміщена особа, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» з 22.06.2015 року до 11.01.2018 року.

За заявами від 22.06.2015 року, 22.12.2015 року, 22.06.2016 року, 22.12.2016 року, 22.06.2017 року позивачу було призначено та виплачено в повному обсязі щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505.

27.12.2017 року позивачем було подано до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації додаток до заяви, в якому ОСОБА_3 зазначив про наявність в нього права власності на 1/2 частину будинку за адресою: Черкаська область, Драбівський район, смт. Шрамківка, вул. Лєрмонтова, буд. 4 та надав копії відповідних документів. Також позивачем зазначено, що він працює в місті Києві більше 25 років по теперішній час (а.с. 18).

Розглянувши зазначену заву, відповідачем було встановлено, що позивач тривалий час працював та, відповідно, проживав в місті Києві, про що свідчить довідка Національного технічного університету України «Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського» від 20.12.2017 року № 118 BKЛC (а.с. 21).

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.01.2018 року № 23 скасовано довідку № від 22.06.2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 (а.с. 20).

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII (надалі - Закон №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 2 статті 5 Закону № 1706-VII встановлено, що адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, було прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

01.10.2014 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 505, якою затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (надалі - Порядок № 505).

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до п.2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Пунктом 3 Порядку № 505 встановлено, що грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї).

З матеріалів справи вбачається, що грошова допомога, яка передбачена положеннями Порядку № 505, вперше була призначена Позивачу рішенням УПСЗН Солом'янської РДА від 12.11.2014 року на підставі поданої відповідачем заяви від 17.10.2014 року (на період з 17.10.2014 року по 16.04.2015 року у сумі 884,00 грн. щомісячно).

Після чого позивачем подавались чергові заяви про подовження нарахування грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі, в який останній вказує про відсутність у володінні житлового приміщення розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

27.12.2017 року позивач звернувся до Управління із заявою про подовження призначення грошової допомоги, в якій вказав інформацію про наявність житлового приміщення, яке розташоване на підконтрольній території України та є нібито непридатним для проживання, додавши до своєї заяви документи, які на думку позивача, підтверджують непридатність житлового приміщення, яке знаходиться у приватній власності останнього.

Частиною 1 статті 12 Закону № 1706 передбачено підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб.

Так, підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: подала заяву про відмову від довідки; скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту: створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; повернулася до покинутого місця постійного проживання; виїхала на постійне місце проживання за кордон; подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З вищенаведеного вбачається, що однією з підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є подання особою завідомо недостовірних відомостей.

Оскільки позивачем у додатковій заяві було вказано про те, що він проживає та працює в м. Києві більше 25 років, колегія суддів зазначає, що статус внутрішньо переміщеної особи, який підтверджується довідкою про взяття на облік від 22.06.2015 року № 9, позивачем було отримано без законних на те підстав, оскільки останній не відноситься до категорії внутрішньо переміщених осіб.

Крім того пунктом 10 Порядку № 505 передбачено, що уповноважені органи, тобто органи праці та соціального захисту населення, мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

На підставі п. 10 Порядку № 505 Управлінням було зроблено запит до Конструкторського бюро інформаційних систем Національного технічного університету України «Київський політехнічний університет імені Ігоря Сікорського» з проханням надати інформацію щодо юридичної та фактичної адреси місця роботи позивача.

Листом Конструкторського бюро інформаційних систем Національного технічного університету України «Київський політехнічний університет імені Ігоря Сікорського» від 05.04.2018 року № 0440/320, який отриманий та зареєстрований Управлінням 10.04.2018 року за вх. № 100/06-3183/1, було повідомлено, що фактичною та юридичною адресою місця роботи позивача є м. Київ, починаючи з 2003 року.

На виконання п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону № 1706 Управлінням прийнято рішення від 11.01.2018 року № 23 про скасування позивачу довідки № 9 від 22.06.2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Рішенням Комісії від 11.01.2018 року № 2 відмовлено позивачу у поновленні грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі на підставі п. 2 Порядку № 505, тобто у зв'язку зі скасуванням статусу внутрішньо переміщеної особи. На підставі вказаного рішення Комісії Управлінням також прийнято протокол від 21.02.2018 року про закриття особового рахунку позивача та вирахування надміру виплачених коштів за весь період отримання грошової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 17.10.2014 року по 16.04.2015 року та з 22.06.2015 року по 21.12.2017 року, позивачем було отримано грошові кошти державної допомоги у сумі 31 819,25 грн., що підтверджується довідкою Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Центр) від 14.03.2018 року № 051-68-011.

В подальшому Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення надмірно виплачених коштів.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, 26.06.2018 року ним було подано до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації заяву про відкликання позовної заяви, оскільки 21.06.2018 року ОСОБА_3 в повному обсязі повернуто грошові кошти державної допомоги у сумі 31 819,25 грн.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що позивач, повертаючи кошти на рахунок Управління, погодився з тим, що обставини, встановлені відповідачем під час перевірки та прийняття спірного рішення мали місце.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації правомірно прийнято рішення про скасування довідки № від 22.06.2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 та стягнуто надмірно виплачені кошти.

Щодо стягнення з Державної казначейської служби України суми моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., то колегія суддів зазначає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки документально не підтверджена та є похідною від первісних позовних вимог.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.