Справа № 754/4774/18
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2019 року № 754/4774/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні без проведення судового засідання та виклику учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.04.2018р. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2018р. адміністративну справу №754/4774/18 розподілено на суддю Добрянську Я.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2018р. адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.08.2018р. відкрито провадження в адміністративній справі та повідомлено сторони про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає адміністративний позов в межах позовних вимог:

- визнати незаконними дії відповідача, як правонаступника суб'єкта владних повноважень - Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві в частині відмови в переведенні позивача з одного виду пенсії та призначення йому пенсії державного службовця згідно довідки Верховного Суду України № 75 від 15.01.2018р. в розмірі 60% заробітної плати;

- зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію державного службовця, починаючи з 01.01.2018р. на підставі довідки Верховного Суду України № 75 від 15.01.2018р., відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII від 16.12.1993р. "Про державну службу" в редакції Закону України № 213- VIII від 02.03.2015р., виходячи із розрахунку 60 % заробітку від суми місячної (чинної) зарплати з урахуванням фактично отримуваних виплат, які зазначені в довідці Верховного Суду України № 75 від 15.01.2018р., без обмеження її максимального розміру та виплатити недоотриману частину виплат за минулий час з 01.01.2018р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено йому в переведенні з пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" шляхом обчислення її з урахуванням довідки Верховного Суду України № 75 від 15.01.2018р. в якій зазначено, що станом на 01.01.2018р. заробітна плата за посадою начальника відділу на якій перебував позивач складає 29 152,66 грн.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку у відповідача.

З 01.03.2000р. по 16.09.2008р. позивач отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", а з 17.09.2008р. позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

23.03.2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив перевести його з пенсії по Закону України "Про прокуратуру" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" шляхом обчислення її з урахуванням довідки Верховного Суду України № 75 від 15.01.2018р. в якій зазначено, що станом на 01.01.2018р. заробітна плата за посадою начальника відділу на якій перебував позивач складає 29 152,66 грн.

Листом відповідача від 27.03.2018р. № 5347/09 позивача повідомлено про те, що йому відмовлено у переведенні на інший вид пенсії шляхом обрахунку її на підставі довідки Верховного Суду України № 75 від 15.01.2018р., з огляду на відсутність правових підстав. Зокрема, зазначено, що Законом України "Про державну службу" не передбачено проведення перерахунків пенсії за нормами Закону № 889-VIII від 10.12.2015р., у тому числі у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, особам, яким пенсія призначена згідно Законом України "Про державну службу" № 3723-XII. Одночасно позивача повідомлено про те, що переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" можливе лише на підставі матеріалів пенсійної справи. (а.с. 9-10)

Позивач вважаючи відмову пенсійного органу в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням наданої ним довідки протиправною, звернувся до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з абз. 1 п. 13 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною до 01.01.2015 р., зокрема на момент призначення позивачу пенсії, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У п. 4 Постанови № 865 у попередній редакції було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

На підставі Постанови № 1013 зазначений пункту Постанови № 865 було виключено.

Згідно зі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній з 01.01.2015 р. до 01.05.2016 р., умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на березень 2018 року вказана стаття Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким, у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшення грошового забезпечення працюючих осіб.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом до 01.01.2015 р., а саме статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на березень 2018 року воно не регламентувало ані права особи на перерахунок її пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Проте, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, та на момент його звернення до відповідача із заявою від 23.03.2018р. щодо переведення його на пенсію державного службовця з урахуванням довідки Верховного Суду України від 15.01.2018р. № 75, законодавство змінилося, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ взагалі втратила чинність, а Постанову № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

З огляду на це, суд приходить до висновку про те, що у відповідача на момент звернення позивача із заявою про переведення його на пенсію державного службовця та обрахунок її на підставі довідки Верховного Суду України від 15.01.2018р. № 75 (тобто з огляду на збільшення розмірів заробітної плати працюючого державного службовця), не було правових підстав для переведення позивача на цей вид пенсії на підставі вищезазначеної довідки.

Одночасно, як вбачається з листа відповідача, ОСОБА_1 не позбавлений права на переведення на пенсію державного службовця, але виключно на підставі документів наявних в матеріалах пенсійної справи, а не довідки про підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця, оскільки обрахунок пенсії державного службовця з огляду на підвищення заробітної плати працюючого державного службовця не передбачений чинним законодавством.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 27.06.2018р. у справі № 697/1847/16-а, адміністративне провадження №К/9901/11411/18; в постанові від 31.10.2018р. у справі №555/2508/16-а, адміністративне провадження №К/9901/17735/18.

Водночас, при розв'язанні спірних правовідносин судом враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

З вищевикладеного вбачається, що позивачу не відмовлено "взагалі" в переведенні на пенсію державного службовця, а відмовлено в переведенні на підставі довідки Верховного Суду України від 15.01.2018р. № 75 в якій зазначена заробітна плата не позивача, а особи, яка займає таку посаду станом на 01.01.2018р.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу в переведенні на пенсію державного службовця на підставі довідки Верховного Суду України від 15.01.2018р. № 75, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, рішення відповідача відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність відмови позивачу в переведенні на пенсію державного службовця на підставі довідки Верховного Суду України від 15.01.2018р. № 75, а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. 77, 242, 243, 251, 255 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська