Справа № 826/11307/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2019 року № 826/11307/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши заяву про розгляд справи за правилами спрощеного провадження по справі

за позовомАрбітражного керуючого ОСОБА_1
ДоГоловного територіального управління юстиції у м. Києві
провизнання протиправними та скасування довідки та акту,
В С Т А Н О В И В:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування довідки про результати позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.06.2018 р. № 44 та акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 03.07.2018 р. № 50.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2018 року суд визнав подану заяву і додані до неї матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю висновків відповідача про порушення останньою вимог ч.ч. 3, 4 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо не додержання вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», викладених в спірних довідці та акті.

Відповідач у письмовому відзиві на позов вказав, що оскаржувані довідка та акт не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі листа голови правління ПрАТ «Київфундаментбуд» Хоменка В.М. від 16.03.2018 р. та згоди Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 19.04.2018 р. № 393/9976-33-18/9.3.3 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності Арбітражного керуючого ОСОБА_1 у строк з 19.06.2018 р. по 21.06.2018 р. під час виконання нею повноважень розпорядника майна ПАТ «Київфундаментбуд».

Перевіркою встановлено, що у порушення ч.ч. 3, 4 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» позивачем не додержано вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» шодо обмеження використання своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, одержання дарунків (пожертв).

За наслідками вказаної перевірки, відповідачем складено довідку про результати позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.06.2018 р. № 44 та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 03.07.2018 р. № 50.

Не погоджуючись із спірними рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 р. № 228 затверджено Положення про Міністерство юстиції України, Мін'юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, у тому числі, державну політику з питань банкрутства. Мін'юст є державним органом з питань банкрутства.

Згідно пункту 3 вказаної постанови, основними завданнями Мін'юсту є, зокрема, забезпечення формування та реалізація державної правової політики, політики з питань банкрутства.

Відповідно до покладених на нього завдань, Мін'юст, зокрема, розробляє проекти законів та інших нормативно-правових актів (пункт 4).

Пунктом 9 Постанови від 02.07.2014 р. № 228 передбачено, що Мін'юст під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє з іншими державними органами, допоміжними органами і службами, утвореними Президентом України та тимчасовими консультативними, дорадчими та іншими допоміжними органами, утвореними Кабінетом Міністрів України, органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, профспілками та організаціями роботодавців, відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій, а також підприємствами, установами та організаціями.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та пунктів 3, 9 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 395 наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 р. № 1284/5 затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Порядок №1284/5).

Відповідно до пунктів 1.2, 1.4 Порядку №1284/5 цей Порядок поширюється на всіх фізичних осіб, які отримали в установленому порядку свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Порядок встановлює: процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов'язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №1284/5, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Пунктом 2.3 Порядку №1284/5 передбачено, що здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка);

надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень;

складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Згідно з пунктом 2.2 цього Порядку, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку №1284/5, підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Згідно до підпункту 2.6.1 пункту 2.6 Порядку №1284/5, позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мінюсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

Відповідно до підпункту 2.15.1 пункту 2.15 Порядку №1284/5 повідомлення про проведення позапланової перевірки разом з копією документа (заяви, скарги), який став підставою для її проведення, вручається особисто арбітражному керуючому або за його дорученням представнику, що посвідчується його особистим підписом, а у разі неможливості такого вручення у строки, визначені у пункті 2.7 цього розділу, надсилається арбітражному керуючому рекомендованим листом за рахунок коштів органу контролю на поштову адресу місцезнаходження контори (офіса) арбітражного керуючого. У разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим листом додатково таке повідомлення може бути надіслане факсимільним зв'язком та електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документах обов'язкової звітності.

У повідомленні про проведення позапланової перевірки визначаються питання, які будуть перевірені в межах предмета перевірки, місце проведення перевірки, перелік документів, які арбітражний керуючий зобов'язаний надати комісії для перевірки, строк, до якого арбітражний керуючий зобов'язаний надати комісії пояснення та копії визначених у повідомленні документів, місце та спосіб їх надання.

Пунктом 2.16 Порядку №1284/5 передбачено, що дата проведення перевірки може бути перенесена у разі неможливості її проведення з підстав, незалежних від органу контролю чи арбітражного керуючого, за вмотивованим рішенням органу контролю.

Згідно п. 5.1, 5.2 Порядку № 1284/5 в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Факт отримання примірника Довідки засвідчується особистим підписом та печаткою арбітражного керуючого або особистим підписом його представника.

Згідно п. 6.3, 6.8, 6.13, 6.14 Порядку № 1284/5 комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки.

Факт отримання примірника акта перевірки засвідчується особистим підписом та печаткою арбітражного керуючого або особистим підписом його представника.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

До пропозиції орган контролю додає акт перевірки з усіма документами, що є його невід'ємними складовими.

У разі виявлення під час перевірки вчинення арбітражним керуючим дій, що завдали великої матеріальної шкоди, орган контролю зобов'язаний передати органам внутрішніх справ документи, що підтверджують вчинення такої шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржуються довідка про результати позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.06.2018 р. № 44 та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 03.07.2018 р. № 50, а відтак, досліджуючи питання наявності порушень прав позивача у сфері публічно-правових відносин, суд звертає увагу на наступне.

Як встановлено ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спірним правовідносинам, що можуть бути предметом розгляду в адміністративних справах, повинні бути притаманні такі ознаки як порушення прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що вчинені обов'язково у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, що відносяться до сфери публічно-правових відносин та порушують права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Слід зазначити, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантується кожному (в тому числі юридичним особам) статтею 55 Конституції України.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося (дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень).

Суд зазначає, що позивачем не надано належних обґрунтувань наявності порушення його прав чи інтересів у сфері публічно-правових відносин шляхом проведення позапланової перевірки та складання довідки та акту щодо діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, при цьому, вказана перевірка призначена на підставі скарги саме голови правління ПрАТ «Київфундаментбуд» Хоменка В.М. від 16.03.2018 р.; Незадоволення результатом проведеної перевірки не свідчить про порушення прав позивача в даному випадку.

Слід зазначити, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується саме із висновками довідки та акту перевірки, а не з діями по складанню довідки та акту перевірки.

Суд наголошує, що правові наслідки для позивача можуть створювати лише відповідні рішення контролюючого органу, прийняті на підставі вказаного акта перевірки. Відповідно, рішення про розгляд скарги, не порушує права позивача.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства задоволенню підлягають лише ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.

Спірні довідка та акт є носієм доказової інформації щодо обставин, які перевірялись під час проведення контрольного заходу. Однак оцінка довідки та акту (в тому числі й оцінка дій службових осіб щодо викладення в ньому висновків) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі таких довідки чи акту, або у випадку можливого використання таких, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Відтак, підсудність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Арбітражного керуючого ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача, а тому в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові Арбітражного керуючого ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) відмовити.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко