Справа № 1340/4661/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1588/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Луців І.І.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року (суддя- Мричко Н.І. ухвалене в м. Львові о 15:29, повний текст складено 27.12.2018р.) у справі № 1340/4661/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС та з врахуванням уточнених позовних вимог просить: визнати протиправними дії працівників Львівської митниці ДФС щодо затримання автомобіля DACIA SANDERO (2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1, колір червоний) та поміщення для зберігання його на митний склад; зобовязати відповідача повернути автомобіль DACIA SANDERO (2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1, колір червоний) його власнику ОСОБА_1 безоплатно (без оплати витрат на зберігання) для вільного обігу під зобовязання в короткий термін сплатити всі митні платежі та реєстрації.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Як на доводи апеляційної скарги, апелянт посилається, зокрема на те, що ним з метою митного оформлення автомобіля надано працівникам митниці транспортний засіб та усі необхідні документи для проведення митного оформлення та сплачено митні платежі. Відтак зазначає, що підстав для затримання та поміщення на зберігання на митний склад вказаного автомобіля не було.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рахунка фактури № 46 від 12.05.2018р. ОСОБА_1 придбав транспортний засіб DACIA SANDERO (2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1, колір червоний).

23.07.2018р. ОСОБА_1 прибув на митний пост відділу митного оформлення 1 4 митного поста Мостиська, пункт пропуску Шегині Медика для ввезення на митну територію України автомобіля, та у звязку з тим, що ОСОБА_1 при ввезенні транспортного засобу DACIA SANDERO, 2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1 не надав працівникам Львівської митниці ДФС всіх необхідних документів для митного оформлення, даний автомобіль не було пропущено на митну територію України та поміщено на зберігання на митний склад.

ОСОБА_1 такі дії працівників Львівської митниці ДФС вважає протиправними та звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що дії працівників Львівської митниці ДФС при непропущенні вказаного транспортного засобу на територію України є правомірними, відтак підстав для задоволення позову немає.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 194 Митного кодексу України, у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють орган доходів і зборів, у зоні діяльності якого товари будуть предявлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари. Попереднє повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України здійснюється шляхом надання органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого товари будуть предявлені для митного оформлення, попередньої митної декларації або іншого документа, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 вказаного Кодексу.

Частиною 1 статті 377 МК України визначено, що товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 201 МК України товари з моменту предявлення їх органу доходів і зборів до поміщення їх у відповідний митний режим можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 238 МК України, обовязковій передачі органу доходів і зборів для зберігання підлягають товари, що ввозяться громадянами на митну територію України і підлягають оподаткуванню митними платежами, якщо вони не сплачені.

Частиною 1 статті 242 МК України визначено, що товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій працівників Львівської митниці ДФС щодо затримання автомобіля DACIA SANDERO (2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1, колір червоний) без оформлення відповідних постанов чи протоколу, та поміщення для зберігання його на митний склад колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, при ввезенні транспортного засобу на митну територію України його власник або уповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

У випадках необхідності вирішення питань щодо визначення року виготовлення транспортного засобу, класифікації транспортного засобу з УКТЗЕД, митної вартості або порушення справи про порушення митних правил посадова особа митного органу може вимагати такі документи: митні документи країни придбання транспортного засобу; сервісну книжку; експертний висновок; фотографії; технічну документацію.

Відповідно до пункту 9 Розділу І Правил № 1118 передбачено, що не підлягає пропуску через митний кордон України, серед іншого, транспортний засіб, який ввозиться в Україну для вільного обігу й за який не сплачено податки і збори, що підлягають сплаті при переміщенні транспортного засобу через митний кордон України.

Також пунктом 10 Розділу І Правил № 1118 передбачено, що транспортні засоби, не пропущені через митний кордон України внаслідок установлених заборон чи обмежень на їх увезення в Україну, а також несплати встановлених податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні транспортних засобів через митний кордон України, підлягають вивезенню з території України або переданню на склад митного органу оформлення для зберігання відповідно до Митного кодексу України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, при ввезені 23.07.2018 транспортного засобу DACIA SANDERO (2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1, колір червоний) на митну територію України, позивач не надав працівникам Львівської митниці ДФС жодних документів для проведення митного оформлення, відтак , вказаний транспортний засіб не було пропущено на митну територію України та поміщено на зберігання на митний склад до проведення митного оформлення.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в даному випадку мав місце непропуск транспортного засобу на митну територію України, у звязку з непроведенням митного оформлення, а не його затримання. Вказане також підтверджується відсутністю протоколів чи постанови затримання.

Стосовно твердження апелянта про те, що ним було подано попередню митну декларацію, відтак в митного органу не було підстав для відмови в пропуску на територію України апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2018 позивач подавав попередню митну декларацію про намір ввезти на територію України транспортний засіб DACIA SANDERO (2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1, колір червоний).

Відповідно до пункту 4 Правил №1118 транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем при ввезенні для вільного обігу з моменту перетину митного кордону України до завершення митного оформлення та видачі посвідчення.

Пунктом 1 Розділу ІІ Правил № 1118 передбачено, що митне оформлення транспортного засобу, що переміщуються громадянами через митний кордон України, проводиться митним органом за місцем постійного проживання або тимчасового перебування таких громадян.

Відтак, 05.07.2018 транспортний засіб DACIA SANDERO (2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1, колір червоний) було пропущено через митний пост відділу митного оформлення 1 4 митного поста Мостиська, пункт пропуску Шегині Медика на митну територію України для подальшого митного оформлення за місцем реєстрації Позивача.

Враховуючи місце реєстрації ОСОБА_1, 06.07.2018 він прибув до Тернопільської митниці ДФС для митного оформлення транспортного засобу. Проте в матеріалах справи відсутній та апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження подання митної декларації для завершення митного оформлення транспортного засобу DACIA SANDERO (2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1), а в матеріалах справи наявна експортна декларація від 16.07.2018 №UA403/18/000100 (арк. справи 9), яку позивач оформив для вивезення автомобіля DACIA SANDERO (2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1, колір червоний) за межі митної території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 МК України реекспорт це митний режим, відповідно до якого товари, що були раніше ввезені на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивозяться за межі митної території України без сплати вивізного мита та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 86 МК України передбачено, що митний режим реекспорту може бути застосований до товарів, які при ввезенні на митну територію України мали статус іноземних та після ввезення на митну територію України перебували під митним контролем та не були поміщені у митний режим (у тому числі у звязку з обмеженнями чи заборонами щодо ввезення таких товарів на митну територію України), чи були поміщені у митний режим тимчасового ввезення та вивозяться за межі митної території України у тому самому стані, в якому вони були ввезені на митну територію України, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування та зберігання, а також змін, що допускаються у разі використання таких товарів у митному режимі тимчасового ввезення.

Відповідно до частини 1 статті 88 МК України іноземні товари, поміщені у митний режим реекспорту, зберігають статус іноземних товарів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що враховуючи те, що транспортний засіб апелянта під час перебування під митним контролем був поміщений в режим реекспорту та був вивезений за межі митної території України, при повторному ввезенні даного транспортного засобу на митну територію України та з метою подальшого випуску у вільний обіг позивачу необхідно провести митне оформлення та сплати всі митні платежі, встановлені законами України на імпорт цих товарів.

Стосовно твердження апелянта про те, що ним сплачений митний платіж за митне оформлення автомобіля відповідно до квитанції № 0.0..1 від 04.07.2018, суд зазначає, що з вказаної квитанції не вбачається за митне оформлення якого саме товару сплачено такий платіж, а в матеріалах справи відсутні докази зарахування сплаченої суми до Державного бюджету України, відтак вказана квитанція не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження сплати митних платежів.

Відтак, зважаючи на відсутність доказів сплати митних платежів та непроведення ОСОБА_1 митного оформлення транспортного засобу, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що митний орган правомірно не пропустив вказаний автомобіль на митну територію України з одночасним поміщенням такого у відповідний митний режим на тимчасове зберігання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 75 МК України, митний режим імпорту може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, а також до продуктів переробки товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території. Для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; 2) сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; 3) виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи те, що позивач не вчинив дій передбачених ч. 3 ст. 75 МК України, підстав для випуску автомобіля у вільний обіг немає.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач заявляючи вимогу повернути автомобіль для вільного обігу під зобовязання в короткий термін сплатити всі митні платежі та реєстрації фактично визнає відсутність проведення реєстрації та сплати митних платежів.

Також суд неповноважний перебирати на себе функції іншого субєкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Відтак позовна вимога повернути автомобіль DACIA SANDERO (2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1, колір червоний) його власнику ОСОБА_1 безоплатно (без оплати витрат на зберігання) для вільного обігу під зобовязання в короткий термін сплатити всі митні платежі та реєстрації, вірно не задоволена судом першої інстанції.

Згідно з частиною 6 статті 239 МК України витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині пятій статті 238 вказаного Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини пятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731, витрати митного органу відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів або вповноваженою ним особою після їх митного оформлення при фактичному отриманні цих товарів, транспортних засобів.

Пунктом 9 вказаного Порядку передбачено, що витрати на зберігання не обраховуються та не відшкодовуються коли: строк зберігання товарів, транспортних засобів на складі митного органу не перевищує десяти днів з дня їх розміщення на складі митного органу; товари, транспортні засоби, що зберігаються на складі митного органу, розміщуються їх власником або вповноваженою ним особою у режим відмови на користь держави.

Згідно пункту 3 статті 243 МК України передбачено, що якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 вказаного Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати органу доходів і зборів на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

Відтак, враховуючи наведені норми судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що відшкодування витрат на зберігання не проводиться лише у чітко визначених випадках, відтак, підстав для звільнення ОСОБА_1 від відшкодування витрат на зберігання немає.

Враховуючи наведені вище обставини апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що Львівська митниця ДФС відмовляючи ОСОБА_1 в пропуску автомобіля DACIA SANDERO, 2010 року випуску, реєстраційний номер кузова НОМЕР_1 на митну територію України діяла на підставі та в межах своїх повноважень, відтак в задоволенні позову вірно відмовлено.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321,322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 1340/4661/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 15.03.2019р.