Справа № 600/932/18
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2679/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2019 року (головуючий суддя: Чорний І.А., місце ухвалення - смт. Козова) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Коринецького Василя Васильовича про скасування постанови серії ЕАВ № 652005 від 09.10.2018, -

встановив:

ОСОБА_2 22.10.2018 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції Кореницького В.В. та скасувати постанову серії ЕАВ № 652005 від 09.10.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн., провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує позов тим, що о 09.10.2018 близько 04:17 год. інспектором управління патрульної поліції в Тернопільській області Кореницьким В.В. було винесено постанову серії ЕАВ № 652005, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Згідно постанови, 04:17 год. 09.10.2018 на вул. Руська - Б. Хмельницького м. Тернопіль, позивач керуючи транспортним засобом, порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 та не пред'явив реєстраційних документів на транспортний засіб і посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1(б) ПДР. Позивач вважає цю постанову незаконною й такою, що підлягає скасуванню та стверджує, що у ніч 09.10.2018 транспортним засобом не керував, а викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2019 року позов задоволено в повному обсязі.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції та оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що зазначене рішення, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора поліцейського, зафіксовано роз'яснення інспектором позивачу причину зупинки, позивач вказував, що не є водієм транспортного засобу, проте в автомобілі окрім позивача нікого не було. На вимогу працівника поліції пред'явити документи передбачені в п.2.1. Правил дорожнього руху, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач зазначав, що не має документів. Тобто відеозаписом зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Постанова винесена на місці у присутності позивача з дотриманням норм ст. 283, 251, 252 КУпАП.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.10.2018 інспектором роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у Тернопільській області лейтенантом поліції Кореницький Василем Васильовичем винесено постанову серії ЕАВ № 652005, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 09.10.2018 близько 04:06 год. в м. Тернополі на перехресті вул. Руська - вул. Б.Хмельницького позивач, керуючи транспортним засобом OPEL Vivaro д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку «Рух прямо», а також не пред'явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 (б) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідачем не надано будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а сама по собі оскаржувана постанова, без інших належних та допустимих доказів, не може свідчити про факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З цими висновками суду першої інстанції, частково погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу.

Отже, вказані положення цієї норми, передбачають відповідальність водія за керування транспортним засобом, який не має при собі або не пред'явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суб'єктом вказаного адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом, а отже обов'язок пред'явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, покладається лише на цю особу.

Таким чином, закон пов'язує відповідальність за не пред'явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, встановлену ч. 1 ст. 126 КУпАП, у випадку керування такою особою транспортним засобом, що має бути належним чином підтверджуватися.

До матеріалів справи додано диск DSJX30070_000070 з відеозаписом фіксації події, яка описана в постанові про адміністративне правопорушення, який в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом по справі.

Згідно цього відеозапису, події зафіксованого в автоматичному режимі, ОСОБА_2 не здійснював керування транспортним засобом, OPEL Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1, 09.10.2018 року 04:06 год, оскільки автомобіль OPEL Vivaro стояв у непорушному стані, а позивач знаходився на пасажирському місці.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відеоматеріали з нагрудного відео-реєстратора працівника поліції, не відповідають обставинам викладеним в оскаржуваній постанові, оскільки вказані відеоматеріали не підтверджують, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, а отже йому не може ставитися у вину факт порушення вимог дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також слід звернути увагу, що будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтвердили факт порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору)обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») відповідачем не надано, не здобуті вони і судом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 652005 від 09.10.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн необхідно скасувати, а провадження закрити.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про визнання дій інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у Тернопільській області у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кореницького Василя Васильовича щодо складання постанови серії ЕАВ № 652005 від 09.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі неправомірними.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, у ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік дій, які може вчинити місцевий загальний суд як адміністративний, за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в суду першої інстанції не було визначених законом підстав, визнавати дії інспектора поліції щодо складання постанови серії ЕАВ № 652005 від 09.10.2018 неправомірними.

Належним способом захисту порушених прав позивача, є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 652005 від 09.10.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 308, 317, 321, 322, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2019 року у справі № 600/932/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 652005 від 09 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн, справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволені решти позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін