Справа № 326/385/19
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №326/385/19
Провадження № 2-а/326/3/2019
УХВАЛА

про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі

18 березня 2019 року Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2, до інспектора роти батальйону УПП в м.Кропивницькому ДПП в Кіровоградській області Голенка Олександра Васильовича, місцезнаходження: АДРЕСА_3, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти батальйону УПП в м.Кропивницькому ДПП в Кіровоградській області. Свої вимоги мотивував тим, що 04.03.2019 поштовим відправленням він отримав постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689466 від 24.02.2019, складену інспектором роти батальйону УПП в місті Кролівницькому ДПП в Кіровоградській області Голенко О.В. відносно нього за порушення вимог п. 31.4.7 п. «е» Правил дорожнього руху України та скоєння правопорушення, яке полягало у здійсненні руху на транспортному засобі, у якого відсутній грязезахисний фартух і бризковик. За вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

З постановою він не згоден, вважає її такою, що не відповідає чинному законодавству, складеною з істотнім порушенням його прав, виходячи з наступного.

В порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, посадовою особою, що склала постанову, не дотримано низки обов'язків, зокрема поліцейським його не було ознайомлено зі змістом ст.268, 289 КУпАП та ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, про таке ознайомлення відсутня відмітка в постанові.

Сама постанова не відповідає встановленому у Додатку №5 зразку до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV).

В ході розгляду справи посадовою особою не встановлено відомостей, що стосуються його, в зв'язку з тим, що розгляд справи проводився без його участі. Не встановлено його майновий стан, наявність осіб на утриманні та інше. Порушено процедуру розгляду адміністративної справи, передбачену ст.ст.45,276,283 КУпАП, а саме: справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, без його участі, що в свою чергу не дало йому можливості у повному обсязі скористатись своїми правами та унеможливило виконання вимог щодо повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи. За приписами п.10 розділу IV Інструкції при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема у графах: 1) «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім'я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень); 2) «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; 3) «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника; 4) «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом'якшують (ст.34 КУпАП) чи обтяжують (ст.35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Працівником поліції при склалданні постанови відносно нього, допущено скорочення своєї посади; найменування органу, в якому він працює, взагалі зазначено не повністю та нерозбірливо. У графі «постановив» не зазначено обставин, які пом'якшують або обтяжують відповідальність, як зазначалося вище бланк постанови не відповідає встановленому зразку. У графі №8 постанови від 21.12.2018, де зазначена графа «До постанови додаються» вказано, що доданий відеозапис ВА 00008. При цьому не зазначено прилад, на який здійснювався відеозапис, як того вимагає діюче законодавство. Предметом оскарження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Вважає, що необхідно перевірити, чи були у інспектора підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх. лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Ці положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення ч.1 ст.1 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у ч.ч. 1,2 ст.258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (ст.77); порушення правил полювання (ч.1 ст.85); порушення правил рибальства (ч.3 ст.85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст.107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч.3 ст.109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч.3 ст.116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст.134); безквитковий проїзд (ст..135); прояв неповаги до суду (ст.185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Тобто, Конституційний Суд України дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст.121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

У пункті 2.4 Рішення Конституційний Суд констатує, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст.ст.258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення інспектором поліції винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП. зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

На підтвердження встановленого в постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення п.31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України, передбачених ст.121 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, окрім адміністративного протоколу, відповідачем під час винесення вказаної постанови, на його вимогу надано не було.

За приписами п.31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п.п.31.4.7 підпункт «е» - відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики; п.п.31.5. ПДР України передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п.9.9 і 9.11 цих Правил.

Працівнику поліції, який виносив відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, без його присутності, що є порушенням ст.268 КУпАП, він надавав пояснення, що грязезахісний фартух та бризковик від транспортного засобу відірвало при вибуху колеса, яке вибухнуло при потраплянні колеса автомобіля в яму на дорожньому полотні, на ділянці дороги між населеними пунктами. Та він у відповідності до вимог ПДР України, в зв'язку з неможливістю вжити заходів для усунення несправностей в зв'язку з тим, що грязезахісний фартух із закріпленим на ньому бризковиком не можливо було закріпити на автомобілі через його істотне пошкодження, рухався якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п.9.9 і 9.1 і ПДР України.

Копію постанови серії НК №689466 від 24.02.2019 на місці складання позивачу не надавали, про що свідчить відсутність будь яких позначок в копії постанови, яку він отримав 04.03.2019. Вважає, що це є поважною причиною пропуску строку на оскарження.

Просить: 1) поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689466 від 24.02.2019: 2) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689466 від 24.02.2019; 3) закрити провадження по адміністративній справі у відношенні нього за ч. 1 ст.121 КУпАП.

Адміністративний позов складений з дотриманням вимог ст.106 КАС України, справа підсудна Приморському районному суду Запорізької області.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 288 ч. 4 КУпАП.

Відсутні підстави, визначені статтями 169-170 КАС України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Тому позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з приписами статті 12 та глави 10 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 6 ст. 12, ст. 257, п. 2 ст. 263 КАС України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 159-164, 171, 257,260-263 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2, до інспектора роти батальйону УПП в м.Кропивницькому ДПП в Кіровоградській області Голенка Олександра Васильовича, місцезнаходження: АДРЕСА_3, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз'яснити відповідачу інспектору роти батальйону УПП в м.Кропивницькому ДПП в Кіровоградській області Голенко Олександру Васильовичу право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується, в строк не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, який повинен відповідати вимогам ст.162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до ст.162 КАС України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи (ч.3). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6).

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Роз'яснити позивачу ОСОБА_1 право подати відповідь на відзив щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення, в строк не пізніше 5 днів з дня отримання такого відзиву. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз'яснити відповідачу право подати заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, в строк не пізніше 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Копія заперечення та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз'яснити, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. Встановити учасникам справи п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань (ст.ст.166-167 КАС України).

Призначити судове засідання у справі на 12.04.2019 року о 09.30 годині, в приміщенні Приморського районного суду за адресою: м.Приморськ, вул.Соборна, буд.84.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -http://pm.zp.court.gov.ua/sud0822.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише з підстав порушення правил підсудності шляхом подачі безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.В. Стріжакова

З оригіналом згідно: суддя Т.В. Стріжакова

18.03.19