Справа № 240/542/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
18 березня 2019 року м. Житомир справа № 240/542/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дії неправомрними, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просив:
- визнати неправомірними дії Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018;
- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди, визначеної у довідці ТУ ДСА України в Житомирській області від 08.08.2018, без обмеження граничним розміром, починаючи із 01.01.2018, з урахуванням фактично проведених виплат.
В обґрунтування позову вказує що відповідач протиправно здійснив перерахунок грошового утримання судді з 01.08.2018, а не з 01.01.2018, незважаючи на те, що розміри складових суддівської винагороди судді змінено з 01.01.2018.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 позовну заяву залишено без руху.
Відділом документального забезпечення суду 19.02.2019 зареєстровано позовну заяву, яка надійшла на виконання вимог ухвали від 05.02.2019.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників. Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду у термін, протягом п'ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1.
Копію ухвали відповідач та позивач отримали 26.02.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Відділом документального забезпечення суду 07 березня 2019 року зареєстровано відзив на позовну заяву у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Вказує, що підстав для перерахунку з 01.01.2018 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не має, оскільки Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", яким внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, як розрахункової величини, набрав чинності з 22.07.2018. Тому, відповідач діяв у спосіб та у межах компетенції визначених законодавством України.
Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі (вх. №3401/19 від 19.02.2019) та заяву про витребування з Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України копію заяви про перерахунок довічного грошового утримання і відомості про перерахунок із 01.08.2019 ( вх. №3412/19 від 19.02.2019).
Суд відмічає, що ухвалою суду від 21.02.2019 судом зобов'язано відповідача надати суду належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1, яка і має містити вказані позивачем документи.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з таких підстав.
Встановлено, що постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 №1515-VІІІ ОСОБА_1 звільнено з посади судді Житомирського апеляційного адміністративного суду у відставку.
Сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90%.
З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2018 ОСОБА_1 звернувся до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною складових суддівської винагороди.
Як вбачається з розпорядження №801158 від 10.09.2018, перерахунок грошового утримання позивача було проведено з 01.08.2018. (а.с. 47)
Вважаючи, що відмова у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із 01.08.2018, а не із 01.01.2018 протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
Отже, предметом спору в цій справі є дата, з якої мав бути здійснений перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці. Спір щодо застосованого розміру посадового окладу під час здійснення перерахунку відсутній.
Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016, який набрав чинності 30.09.2016, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 № 2415-VIII опубліковано 21.07.2018.
Цим Законом внесені зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» названого Закону слово та цифри « 1600 гривень» змінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.».
Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 № 2415-VIII набрав чинності з 22.07.2018.
Як зазначено в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VII в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини, починаючи з 01.01.2017.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600 гривень.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762 гривні.
З огляду на зазначене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривні, а зміна суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.
Зазначені вище обставини свідчать, що порядок визначення посадового окладу та інших виплат працюючого судді змінився з 01.01.2017, а сам розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з огляду на відмінність прожиткового мінімуму для працездатних осіб у порівнянні із попередньою розрахунковою величиною (1600 грн), змінився з 01.01.2018 та став складати 1762 грн.
Суд відмічає, що при здійсненні перерахунку довічного утримання позивачу з 01.08.2018 пенсійний орган застосовував саме показники, визначені у відповідній довідці, отже перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не є предметом у даній адміністративній справі.
При цьому, процедуру перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначає Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, у редакції постанови від 20 березня 2017 року №5-1.
Пунктом 4 розділу ІІ цього Порядку визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.
Тому, оскільки посадовий оклад судді, який працює на відповідній посаді змінився з 01.01.2018, то перерахунок щомісячного довічного утримання, з врахуванням встановленої Законом України №2415-VIII дати початку застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат - 1 січня 2017 року та викладених вище положень Порядку, повинен бути здійснений з 01.02.2018 року.
У відзиві представник відповідача не заперечує, що перерахунок щомісячного грошового утримання проводиться із 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, тобто із 01.02.2018 (а.с. 19).
Разом з тим, судом встановлено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 було проведено не із 01.02.2018, а із 01.08.2018.
Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Разом з тим, у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Враховуючи те, що здійснюючи перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці ОСОБА_1 із 01.08.2018 відповідач обрав юридично недопустиме рішення, яке призвело до порушення права позивача, суд не вбачає, що задовольняючи позовні вимоги в частині перерахунку суддівської винагороди є втручанням у дискреційні повноваження Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд відмічає, що позовні вимоги є обгрунтованими, а задоволені частково лише щодо періоду, з якого необхідно провести перерахунок, а тому суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук