Справа № 824/148/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/148/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (далі - позивач) просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) щодо не застосування для визначення основного розміру пенсії 85% грошового забезпечення, на які він набув право, при перерахунку на підставі отриманої від ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області довідки № 13/4457 від 16.03.2018р., пенсії з 01.01.2016р. та з 01.04.2018р.;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити на підставі довідки №13/4457 від 16.03.2018р., яка надійшла від ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області, перерахунок з 01.01.2016р. та з 01.04.2018р., пенсії у розмірі 85% відповідної суми грошового забезпечення, вказаної в зазначеній довідці, а не 70%, як це зробив відповідач, та здійснити виплату разово, єдиним платежом належної доплати з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., та доплати з 01.01.2018р. по теперішній час з урахуванням раніше виплаченої пенсії та її обчислення з 85% відповідного грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що йому з 01.01.2016р. та з 01.04.2018р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області перераховано пенсію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб". При цьому, при розрахунку розміру пенсії ГУ ПФУ в Чернівецькій області застосувало розмір пенсії у відсотках в розмірі 70% сум грошового забезпечення. Не погодившись з указаними діями відповідача позивач 30.01.2019р. звернувся до органу Пенсійного фонду з вимогою про перерахунок пенсії з урахуванням 85% грошового забезпечення з 01.01.2016р. та з 01.04.2018р., на що отримав відмову у такому перерахунку. Позивач вважає вказану відмову відповідача протиправною та такою, що суттєво порушує його право на пенсійне забезпечення. Зазначає, що зміни, які набрали чинності з 01.05.2014р., внесені в ст.13 Закону №2262-ХІІ Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014р. №1166-VІІ стосуються виключно порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. У зв'язку з цим стверджує, що оскільки йому призначено пенсію до набрання чинності змін, дії відповідача щодо визначення розміру пенсії позивачу виходячи з 70 %, а не від 85 % від суми грошового забезпечення, не відповідають чинному законодавству.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки перерахування та виплата пенсії позивачу проведена на підставі довідки з Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, при цьому виплата перерахованої пенсії з 01.01.2016р. здійснена згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Відповідач вважає вимогу позивача щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 85% відповідних сум грошового забезпечення та здійснення виплати пенсії в цьому розмірі з 01.01.2016р. безпідставною, оскільки згідно Закону України від 27.03.2014р. "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак відповідач вважає, що вони діяли правомірно, а перерахунок та виплата пенсії здійснена згідно діючого законодавства.

Ухвалою суду від 18.02.2019р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 15.03.2001р. призначено пенсію за вислугу років (30 років служби) на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. в розмірі 85% грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років П.С. №102/4457 від 29.03.2001р. (а.с. 16).

29.03.2018р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988., при цьому застосовано розмір пенсії у відсотках у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії за пенсійною справою №N/А4457 (МВС) від 29.03.2018р. (а.с.21).

30.01.2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою, згідно якої просив провести перерахунок пенсії з урахуванням 85% грошового забезпечення (а.с.17).

Згідно відповіді пенсійного органу від 06.02.2019р. №85/К-11 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та повідомлено, що при здійсненні перерахунку його пенсії застосовано законодавство, що діяло на момент його проведення, зокрема відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 (а.с.18).

Позивач вважає протиправною відмову щодо здійснення йому органом Пенсійного фонду перерахунку з 01.01.2016р. пенсії з урахуванням 85% грошового забезпечення, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45 пенсії, призначені відповідно до Закону №2262, у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988) затверджено схему посадових окладів поліцейських, розміри та надбавки за стаж служби в поліції.

Згідно Закону України від 23.12.2015 №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" (далі - Закон №900) статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після частини другої доповнено новою частиною такого змісту:

"Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

В свою чергу, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018р. за №103 (далі Постанова №103) постановлено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

У разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (п.4 Постанови №103).

На підставі вказаних вище положень можна дійти висновку, що перерахунок призначеної пенсії здійснюється виключно у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. Інших підстав, які б впливали на розмір призначеної пенсії при її перерахунку ні Законом №2262, ні Постановою №103 не передбачено.

Натомість, відповідач при перерахунку пенсії позивачу застосував положення ч.2 ст.13 Закону №2262, зі змінами внесеними Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014р. за №1166-VII.

З матеріалів справи видно, що пенсія позивачу призначена відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону №2262.

Згідно з названою нормою Закону №2262 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення

В свою чергу частиною 2 статті 13 Закону №2262 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Згодом, Законом України від 04.07.2002р. № 51-IV, який набрав чинності 31.07.2002р., внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262, зокрема, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, що не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення - змінено на 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI (далі - Закон №3668), який набрав чинності 01.10.2011р., внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Отже, з 01.10.2011р. положення ч.2 ст.13 Закону № 2262 щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668 обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

В подальшому, відповідно до Закону України від 27.03.2014р. за №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014р. було внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262, де число "80" замінили на число "70" (максимальний розмір пенсії), що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Отже, з моменту призначення позивачу пенсії максимальний розмір пенсії встановлений Законом №2262 у відсотках неодноразово змінювався, при цьому, розмір пенсії позивача, визначений при призначення йому пенсії, що становив 85% відповідних сум грошового забезпечення залишався незмінним до 29.03.2019р.

Враховуючи положення наведених норм у їх сукупності, суд доходить висновку, що положення статті 13 Закону № 2262, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014р., тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії.

Всупереч наведеному, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі Постанови №103, управління Пенсійного фонду безпідставно застосувало норми, які регулюють питання саме призначення пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування положень Закону №2262 у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Крім того, частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд вважає, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанови №103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення станом на 01.01.2016р., але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 03.04.2018р. у справі №175/1665/17 (№К/9901/9550/18) та від 24.04.2018р. у справі №686/12623/17 (К/9901/849/17).

За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання бездіяльності відповідача щодо не застосування 85% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії позивачу за вислугу років з 01.01.2016р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст.245 КАС України та неправомірність дій відповідача у вищевказаній частині, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.01.2016р. із розрахунком підвищення до неї відповідно до Постанови №103 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на січень 2016р., виходячи з 85% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

Разом із тим, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не застосування 85% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії позивачу за вислугу років з 01.04.2018р. та зобов'язання вчинити перерахунок у вказаному розмірі з 01.04.2018р. є необґрунтованою, оскільки перерахунок у відповідності до пункту 3 Постанови №103 передбачено здійснювати з 1 січня 2016 р. Відтак, позов в указаній вище частині не підлягає задоволенню.

З приводу вимоги позивача здійснити виплату разово, єдиним платежом належної доплати з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., та доплати з 01.01.2018р. по теперішній час з урахуванням раніше виплаченої пенсії та її обчислення з 85% відповідного грошового забезпечення суд зазначає, що положеннями Закону №2262 не передбачено такого порядку виплати пенсії навіть якщо перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фонду України. Відтак адміністративний позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність вчинених дій при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2016р. з розрахунку 70% грошового забезпечення призначеної пенсії. Разом з цим, вимоги щодо визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо не здійснення перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2018р. в розмірі 85% сум грошового забезпечення та зобов'язання вчинити перерахунок у вказаному розмірі з 01.04.2018р., а також здійснення виплати разово, єдиним платежом належної доплати - не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Відтак адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до правил ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, враховуючи те, що адміністративний позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не застосування для визначення основного розміру пенсії 85% грошового забезпечення, на які він набув право, при перерахунку на підставі отриманої від ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області довідки № 13/4457 від 16.03.2018р., пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016р.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити на підставі довідки №13/4457 від 16.03.2018р., яка надійшла від ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016р. у розмірі 85% відповідної суми грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат.

4. В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 58007).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, вул. Оренбурзька, 7А м. Чернівці, 58022).

Суддя В.О. Кушнір