Справа № 758/12628/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України
13 березня 2019 року

м. Київ
справа № 758/12628/16-а
провадження № К/9901/16292/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Анцупової Т. О.,
суддів: Коваленко Н. В., Кравчука В. М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 758/12628/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсійного забезпечення;
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на постанову Подільського районного суду міста Києва (суддя Васильченко О. В.) від 20 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Кобаль М. І., Епель О. В., Карпушової О. В.) від 15 листопада 2017 року, встановив:
І. РУХ СПРАВИ
1. У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова КМУ № 889);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з включенням до грошового забезпечення 60 % щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови КМУ № 889, з 17 лютого 2016 року, з урахуванням виплачених сум.
2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що при призначенні йому пенсії з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, які він отримував на момент звільнення, органами Пенсійного фонду України не було враховано щомісячну додаткову грошову винагороду, яка була введена в дію Постановою КМУ № 889 з 01 вересня 2013 року, яку він отримував на постійній основі при проходженні військової служби, що в результаті призвело до неправильного нарахування пенсії і як наслідок зменшення її розміру.
3. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року, позовні вимоги задоволено.
4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 05 грудня 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
6. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.
7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.
Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
8. 06 лютого 2018 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на постанову Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
9. Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
10. Станом на 13 березня 2019 року заперечення або відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в складі Збройних Сил України та має вислугу років: календарну 30 років 04 місяці та пільгову 55 років 03 місці.
12. Наказом Міністра оборони України від 15 грудня 2015 року № 1051 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за п. «б» ч. 6 ст. 26 (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII.
13. Згідно довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , щомісячне додаткове грошове забезпечення та премії позивача за 2015 рік загалом становлять 48 650,85 грн., а за 2014 рік 33051,01 грн.
14. Починаючи з 08 жовтня 2015 року позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) в розмірі 4042,74 грн.
15. Водночас, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області при здійснені розрахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , не враховано щомісячну додаткову винагороду військовослужбовця, яку позивач отримував під час проходження служби.
16. 22 серпня 2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, які він одержував на момент звільнення з військової служби, в тому числі з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яка була введена в дію Постановою КМУ № 889.
17. Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01 вересня 2016 року № 549/П-12 ОСОБА_1 повідомлено, що чинним законодавством не передбачено врахування винагород до додаткових видів грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, а тому підстав для перерахунку пенсій немає.
18. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
19. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, з посиланням на ст. 9, 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) та ст. 43 Закон № 2262-ХІІ, виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
20. Водночас судами встановлено, що передбачена Постановою КМУ № 889 щомісячна додаткова грошова винагорода мала постійний характер, і виплачувалась позивачу з моменту її запровадження і до часу звільнення останнього з військової служби.
21. Оскільки зазначена щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу щомісяця з дня запровадження до дня звільнення з військової служби, та з якої у свою чергу, нараховувались та сплачувались страхові внески, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що в силу положень ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ та ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII, вона повинна враховуватися при обчисленні розміру пенсії позивача.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
22. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин (здійснення польотів у конкретному місці), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
23. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.
24. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
25. Відповідно до п. 1, 2 ст. 9 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
26. Постановою № 889 Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.
27. Зокрема, у п. 1 цієї Постанови передбачена виплата винагороди:
1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):
з 01 квітня 2013 року у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 01 вересня 2013 року у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 01 січня 2014 року у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 01 квітня 2014 року у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 липня 2014 року у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
28. Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).
29. Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ).
30. Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
31. Водночас, згідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
32. Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
33. Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
34. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 жовтня 2015 року (справа № 559/3342/14-а; 21-2942а15), Верховним Судом у постанові від 24 січня 2019 року (справа № 826/4008/16) та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року (справа № 522/2738/17).
35. Як було встановлено судами попередніх інстанцій щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу щомісяця з дня запровадження до дня звільнення його з військової служби, та з неї нараховувались та сплачувались страхові внески.
36. З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що отримувана ОСОБА_1 щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу у жовтні 2015 року пенсії підлягає перерахунку.
37. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі про задоволення позовних вимог.
38. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
39. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
40. З огляду на наведене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
41. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, судові витрати не підлягають новому розподілу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року у справі № 758/12628/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова
Судді Н. В. Коваленко
В. М. Кравчук