Справа № 1.380.2019.000403
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.000403
Ухвала

про відмову в ухваленні додаткового рішення

20 березня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо розміру судових витрат в адміністративній справі №1.380.2019.000403 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити дії,-

встановив:

24 січня 2019 до Львівського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області в якому просив: визнати протиправною відмову відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу у звязку з установленням ІІІ групи інвалідності; зобовязати відповідача призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у звязку з установленням ІІІ групи інвалідності в 70-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому буде прийнято рішення про виплату; встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобовязати Головне управління Національної поліції у Львівській області подати звіт про виконання рішення суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління Національної поліції у Львівській області про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 20.06.2018 року; зобовязано Головне управління Національної поліції у Львівський області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до п.4 ч.1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію у звязку з встановленням третьої групи інвалідності в 70-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому буде прийняте рішення про виплату. В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

15.03.2019 позивач звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у звязку з розглядом справи в сумі 14 000 грн.

Відповідно до положень ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом зазначає, що рішення у даній справі прийнято за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З огляду на викладене суд вважає за можливо розглянути заяву представника позивача в тому самому порядку, що й судове рішення, а саме у письмовому провадженні.

Дослідивши обставини, викладені в заяві щодо винесення додаткового судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України). При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 14000 грн. позивач надав договір про надання правничої допомоги від 29.01.2018 р, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордера серія ЛВ №071416, копія додатку 1 до договору про надання правової допомоги від 29.01.2018 р; копія розрахунку розміру правничої допомоги; копія акту виконаних робіт від 11.03.2019 р; копія рахунку-фактури №11-03/01; копія квитанції №ПН1733 від 11.03.2019 р.

Вказані докази суд вважає неналежними та недопустимими з огляду на таке.

У новій редакції КАС (частина 4, 5 статті 134) запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Так, з доданого копії рахунку-фактури №11-03/01 від 11.03.2019 та квитанції ПН1733 від 11.03.2019, вбачається, що сума у розмірі 14000 грн сплачена з призначенням платежу «Оплата за надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 29.01.2018 р», однак в даних доказах не зазначено, в якій саме справі надана дана правова допомога, тобто відсутня прив'язка до конкретної адміністративної справи, а саме справи №1.380.2019.000403.

Відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового судового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове судове рішення або ухвала про відмову прийнятті додаткового судового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, дослідивши заяву позивача з доданими до неї доказами, матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви щодо розміру судових витрат.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 252, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

У задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в адміністративній справі №1.380.2019.000403 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Гулкевич І.З.