Справа № 347/1165/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/655/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі: секретаря судових засідань Мельничук Б.Б.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Бандури А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, начальника Верховинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітовича В.І. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Григорука О.Б. в м. Івано-Франківську о 15:20 год, повне судове рішення складено 07.12.2018, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, начальника Верховинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітовича В.І. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання направлення на проходження медико-соціальної експертизи та зобов'язання до вчинення дій та зобов'язання нарахувати і виплатити страхову суму у зв'язку з нещасним випадком на виробництві в розмірі 55923,75 грн.

Ухвалою суду залучено до участі у справі як другого відповідача начальника Верховинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітовича В.І.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 позов задоволено, а саме визнано протиправною бездіяльність начальника Верховинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітовича В.І. щодо ненадання направлення ОСОБА_2 МСЕК на проведення медико-соціальної експертизи згідно поданої 26.10.2017 р. заяви та зобов'язано управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 страхові виплати у зв'язку з нещасним випадком на виробництві згідно акту форми Н-1 від 01.07.2016 за період з 13.03.2014 по 29.01.2018.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

У доводах апеляційних скарг зазначають, зокрема, що відповідно до пункт 3.3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, згідно якого право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. 25.05.2018 Верховинським відділенням Управління Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області прийняло постанову про призначення ОСОБА_2 щомісячних страхових виплат з 29.01.2018, тобто з дати встановлення МСЕК в позивача стійкої втрати професійної працездатності. Тому апелянти вважають, що позов є безпідставним.

В судове засідання не з'явився другий відповідач - Верховинське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області в особі керівника Синітовича В.І., який подав заяву про необхідність розгляду справи в їх відсутності, що не є перешкодою для розгляду справи в порядку ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши апеляційну скаргу в межах її доводів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 працював в Державному підприємстві «Кутське лісове господарство» на посаді майстра лісу Березівського лісництва. Наказом від 14.03.2013 йому надано відпустку по догляду за дитиною 6-ти річного віку з 14.03.2013 по 11.03.2014. До роботи мав приступити 12.03.2014.

Позивач 12.03.2014 звернувся до керівництва Державного підприємства «Кутське лісове господарство» з метою приступити до роботи після виходу з відпустки по догляду за дитиною 6-ти річного віку.

13.03.2014 Державним підприємством «Кутське лісове господарство» видало наказ №77 к/в, згідно якого у зв'язку із виходом з відпустки по догляду за дитиною віком до 6-ти років ОСОБА_2 призначено майстром лісу м/д №5 з 13.03.2014.

Цього ж дня на території даного підприємства виник конфлікт між ОСОБА_2 та жителями села Баня - Березів, які не бажали, щоб позивач повертався до роботи на своє попереднє робоче місце в дільниці №1, в ході якого ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

13.03.2014 позивач звернувся в Косівський районного відділу УМВС України в Івано-Франківській області із заявою про злочин. 14.03.2014 за результатами розгляду даної заяви слідчим відділення було відкрито кримінальне провадження та розпочато досудове розслідування. Даний факт підтверджується копією постанови слідчого СВ Косівського ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження від 28.02.2018.

Згідно матеріалів справи встановлено, що у ОСОБА_2 було виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень і спричинені від дії твердих тупих предметів. Вказане підтверджується висновком судово-медичної експертизи №69/86/67/14 від 07.05.2015, проведеної на підставі постанови слідчого СВ Косівського ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 08.04.2015.

Наказом територіального управління Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області №174 від 30.05.2014 було утворено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався на території адміністративного приміщення Державного підприємства «Кутське лісове господарство» в смт. Яблунів Косівського району Івано-Франківської області із потерпілим ОСОБА_2 без смертельного наслідку.

Відповідно до акта спеціального розслідування нещасного випадку, що трапився 13.03.2014, затвердженого виконуючим обов'язків начальника територіального управління Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області Мостовим В.Г. 27.08.2014, нещасний випадок, пов'язаний із завданням легких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 іншими особами, стався з особистих мотивів, а не під час виконання чи у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків чи дій в інтересах підприємства, оскільки ОСОБА_2 не приступив до виконання трудових (посадових) обов'язків після виходу з відпустки по догляду за дитиною. Даний нещасний випадок визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом.

Не погоджуючись з таким актом спеціального розслідування нещасного випадку від 27.08.2014, ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до територіального управління Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області, в якому просив суд скасувати акт спеціального розслідування нещасного випадку від 27.08.2014 та зобов'язати до вчинення дій. Івано-Франківський окружний адміністративний суд постановою від 23.04.2015 за результатом розгляду справи №347/554/15-а відмовив в задоволенні позову.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2015 скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2015 та зобов'язано Територіальне управління Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 13.03.2014 в приміщенні Державному підприємстві «Кутське лісове господарство» з ОСОБА_2.

Відповідно до наказу управління Держпраці в Івано-Франківській області від 30.12.2015 №254Д створено комісію для проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_2 13.03.2014.

Згідно акта повторного спеціального розслідування нещасного випадку (відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2015), затвердженого начальником Управління Держпраці в Івано-Франківській області 01.07.2016, складеного 22.06.2016 за формою Н-5, даний нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, та складено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1.

18.07.2016 ОСОБА_2 звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Косівському районі Івано-Франківської області з листом, в якому просив надати йому направлення на МСЕК для встановлення відсотка ступеня втрати професійної працездатності.

Однак, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Косівському районі Івано-Франківської області листом від 20.07.2016 №230/01-21 відмовило позивачу у наданні такого направлення на МСЕК, оскільки згідно окремої думки члена комісії повторного спеціального розслідування нещасного випадку - страхового експерта з охорони праці Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Косівському районі Івано-Франківської області висновок окремих членів комісії щодо акту за формою Н-1 є безпідставним і цей випадок необхідно вважати непов'язаним з виробництвом.

Окрім цього, в серпні 2016 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Косівському районі Івано-Франківської області звернулось до Івано-Франківського міського суду з позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, треті особи: Державне підприємство «Кутське лісове господарство», ОСОБА_2, про оскарження актів від 22.06.2016 за формою Н-5 та Н-1 про нещасний випадок.

Ухвалою від 20.11.2017 Івано-Франківський міський суд залучив до участі в справі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області в особі Верховинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області в якості правонаступника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Косівському районі, оскільки припинено юридичну особу вказаного Відділення шляхом реорганізації - приєднання до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09.02.2018 відмовлено у задоволенні позову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області в особі Верховинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, треті особи: Державне підприємство «Кутське лісове господарство», ОСОБА_2, про оскарження актів від 22.06.2016 за формою Н-5 та Н-1 про нещасний випадок.

Апеляційний суд Івано-Франківської області постановою від 16.04.2018 залишив без задоволення апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області в особі Верховинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, а рішення Івано-Франківського міського суду від 09.02.2018 - без змін.

01.02.2017 ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Косівському районі Івано-Франківської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати останнього надати направлення на МСЕК для встановлення ступеня втрати працездатності та оформити належно документацію згідно Закону України «Про загальнообов'язкове страхування від нещасних випадків на виробництві».

Косівський районний суд Івано-Франківської області постановою від 20.07.2017 в справі 347/172/17 вищевказаний позов задовольнив частково: визнав протиправною бездіяльність Відділення фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в Косівському районі та зобов'язав Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Косівському районі Івано-Франківської області надати ОСОБА_2, при наявності підтверджуючих документів, направлення на МСЕК для встановлення ступеня втрати працездатності.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 26.09.2017 частково задовольнив апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Косівському районі Івано-Франківської області, змінив постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20.07.2017 в справі 347/172/17, виключив із абзацу другого резолютивної частини постанови слова: «при наявності підтверджуючих документів», у решті постанову залишив без змін.

26.10.2017 позивач направив до Верховинського відділення Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області запит про надання інформації щодо виконання судового рішення, а саме видачі направлення на МСЕК.

28.11.2017 начальник Верховинського відділення Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітович В.І. направив ОСОБА_2 лист №168 «Про надання інформації», згідно якого повідомив позивача про необхідність заміни у виконавчому листі Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20.07.2017 про визнання протиправною бездіяльності відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в Косівському районі, яке припинено, на його правонаступника Верховинське відділення Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області.

26.12.2017 позивач повторно направив до Верховинського відділення Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області запит про надання інформації щодо виконання судового рішення, а саме видачі направлення на МСЕК.

27.12.2017 виконуючий обов'язки начальника Верховинського відділення Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітович В.І. направив ОСОБА_2 лист №206 «Про надання інформації», згідно якого повідомив позивача, що його запит направлений до відділу юридичної роботи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області для розгляду питання щодо можливості надання ОСОБА_2 направлення на МСЕК відповідно до судового рішення. Також повідомлено, що після отримання роз'яснення з Управління виконавчої дирекції позивачу буде надано відповідь на його запит.

З 29.01.2018 позивач перебуває на обліку у Верховинському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області.

За висновком МСЕК від 26.04.2018 серії АБ №0046627 ОСОБА_2 встановлена стійка втрата професійної працездатності 30% та 3 група інвалідності, з повторним оглядом 26.04.2019.

17.05.2018 позивач подав до Верховинського відділення Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області заяву про призначення страхових виплат у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, що стався 13.03.2014 за час роботи в Державному підприємстві «Кутське лісове господарство».

25.05.2018 Верховинським відділенням Управління Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області прийняло постанову №0911/194/194/1 про призначення ОСОБА_2 щомісячних страхових виплат з 29.01.2018 в розмірі 1242,75 грн.

25.05.2018 Верховинським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області прийняло постанову №0911/194/194/2 про призначення ОСОБА_2 перерахованої щомісячної страхової виплати з 29.01.2018 в розмірі 1491,30 грн.. Згідно вказаної постанови визнано такою, що втратила чинність постанова №0911/194/194/1 від 25.05.2018 та проведено донарахування щомісячних виплат за січень 2018 року в розмірі 120,27 грн., лютий 2018 року в розмірі 1242,75 грн., березень 2018 року в розмірі 1491,30 грн., квітень 2018 року в розмірі 1491,30 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність начальника Верховинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітовича В.І. щодо ненадання позивачу направлення до медико-соціальної експертної комісії, ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду, в якому просить зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області здійснити соціальну виплату в порядку пункту 7 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за 45 місяців (за період з 13.03.2014 по 29.01.2018) в розмірі 55923,75 грн., тобто з дня настання нещасного випадку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд першої інстанції правомірно застосував наступні норми права.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я, визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» соціальне страхування здійснюється за принципами: 1) законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; 2) обов'язковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом; 3) державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; 4) обов'язковості фінансування Фондом витрат, пов'язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; 5) формування та використання страхових коштів на засадах солідарності та субсидування; 6) диференціації розміру виплати допомоги залежно від страхового стажу; 7) диференціювання страхового тарифу з урахуванням умов і стану безпеки праці, виробничого травматизму та професійної захворюваності на кожному підприємстві; 8) економічної заінтересованості суб'єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; 9) цільового використання коштів соціального страхування; 10) відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» основними завданнями Фонду соціального страхування України та його робочих органів є, зокрема, надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності регламентовано розділом V Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

В свою чергу, страхові випадки за соціальним страхуванням від нещасних випадків - це нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці (пункт 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Згідно пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами (частина 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Стаття 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» регламентує порядок визначення ступеня втрати працездатності потерпілим.

Так, відповідно до ч. 1 ст.38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Згідно частини 2 статті 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» огляд потерпілого, складання та корегування індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначаються види реабілітаційних заходів та строки їх виконання, проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду, суду чи прокуратури.

Аналогічні положення містяться в абзаці 2 пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317. Так, медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. №1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Положення про Верховинське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, затверджене наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 27.07.2017 №67-ОС .

Пунктом 1.1 вказаного Положення Верховинське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області (надалі - Відділення) таке є відокремленим підрозділом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області.

Завданням Відділення є реалізація повноважень Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області на території Верховинського та Косівського районів Івано-Франківської області (пункт 1.4 Положення).

Відповідно до пункту 1.6 Положення Відділення є відокремленим підрозділом Управління, що створено за рішенням правління, без статусу юридичної особи, має печатку із зображенням Державного гербу України та своїм найменуванням, рахунки в органах казначейства, окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно пункту 2.1.1 Положення основними завданнями Відділення є реалізація держаної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування та забезпечення дотримання вимог чинного законодавства у цих сферах на території Верховинського та Косівського районів Івано-Франківської області.

Відділення відповідно до покладених на нього завдань здійснює надання соціальних послуг, матеріального забезпечення та страхових виплат застрахованим особам і членам їх сімей в порядку, визначеному правлінням Фонду (пункт 3.1.1 Положення).

Відповідно до пункту 3.1.6 Положення Відділення забезпечує участь представників Фонду під час експертизи медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати працездатності і розслідування нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відділення зобов'язане забезпечувати виконання програми робіт Фонду, інших заходів у сфері соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування (пункт 4.2.12 Положення).

Згідно пункту 5.6 Положення начальник Відділення несе персональну відповідальність за організацію роботи Відділення по виконанню покладених на нього завдань.

Аналізуючи наведені приписи Положення про Верховинське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області наведене відділення, а також його керівник здійснюють реалізацію повноважень Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області на території Верховинського та Косівського районів Івано-Франківської області, а тому зобов'язані виконувати вимоги частини 2 статті 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема щодо надання направлення до медико-соціальної експертної комісії на проведення медико-соціальної експертизи та не потребують будь-яких вказівок чи роз'яснень інших органів, в тому числі відділу юридичної роботи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, що безпідставно вказано виконуючим обов'язків начальника Верховинського відділення Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітовичем В.І. в листі від 27.12.2018 №206 «Про надання інформації».

Колегія суддів на спростування доводів апелянта поділяє висновок суду першої інстанції в тій частині, що орган державної влади зобов'язаний самостійно виконувати свої, передбачені чинним законодавством, повноваження, а не лише за наслідками розгляду судових спорів за наявності рішень судів про зобов'язання до вчинення таких повноважень.

Беззаперечним є твердження позивача в тій часині, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідачів з проханням надати йому направлення на МСЕК, однак дії представників Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області обмежувалися лише письмовими відповідями роз'яснювального характеру.

Так, з огляду на зміст листа Відділення виконавчої дирекції Фонду в Косівському районі Івано-Франківської області від 16.12.2016 №412/01-21, начальник Відділення самостійно вказав, що ОСОБА_2 неодноразово надавались роз'яснення та консультації про порядок призначення та проведення страхових виплат у зв'язку з настанням нещасного випадку на виробництві, зокрема 11 липня, 15 липня, 18 липня, 19 липня, 9 серпня 2016 року.

Також на час звернення ОСОБА_2 26.10.2017 до відповідача з метою отримання направлення на МСЕК, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017, якою визнано протиправною бездіяльність Відділення фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в Косівському районі та зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Косівському районі Івано-Франківської області надати ОСОБА_2 направлення на МСЕК для встановлення ступеня втрати працездатності, набрала законної сили, а отже була обов'язковою до виконання.

Про вказане судове рішення від 26.09.2017 начальник Верховинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітович В.І. знав, що підтверджується змістом листів від 28.11.2018 №168 та від 27.12.2018 №206, однак в черговий раз відповідач не вчинив дії, які був зобов'язаний та мав змогу вчинити, внаслідок чого позивач не отримав направлення на МСЕК.

Зважаючи на встановлені обставини у даній справі та наведені докази суд першої інстанції дійшов належного висновку щодо наявність підстав для визнання протиправною бездіяльність начальника Верховинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітовича В.І. стосовно ненадання направлення ОСОБА_2 до медико-соціальної експертної комісії на проведення медико-соціальної експертизи згідно заяви позивача від 26.10.2017р.

Одночасно вирішуючи вимоги позивача до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області здійснити соціальну виплату ОСОБА_2 в порядку ч. 7 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за 45 місяців (за період з 13.03.2014 по 29.01.2018) в розмірі 55923,75 грн. то така вимога в частині визначення наведеного розміру виплати грошових коштів відноситься до дискреційних повноважень органів Фонду соціального страхування України, тобто до їхньої виключної компетенції, а тому суд не може перебрати на себе функції таких органів.

25.05.2018 Верховинським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області прийняло постанову №0911/194/194/2 про призначення ОСОБА_2 перерахованої щомісячної страхової виплати з 29.01.2018 в розмірі 1491,30 грн.. Згідно вказаної постанови визнано такою, що втратила чинність постанова №0911/194/194/1 від 25.05.2018 та проведено донарахування щомісячних виплат за січень 2018 року в розмірі 120,27 грн., лютий 2018 року в розмірі 1242,75 грн., березень 2018 року в розмірі 1491,30 грн., квітень 2018 року в розмірі 1491,30 грн..

Відповідно до частини 7 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності; 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

З огляду на розрахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_2 відповідач призначив страхові виплати з 29.01.2018, тобто з дати встановлення МСЕК стійкої втрати позивачем професійної працездатності.

Пунктом 1 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Згідно частини 5 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв'язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров'я (частина 6 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів вважає недоречним та необгрунтованими доводи відповідачів в тій частині, що ними належним чином виконано рішення суддів, оскільки наведене законодавча норма передбачає можливість виплати страхових виплат за минулий час за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв'язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров'я.

При цьому суд першої інстанції звернув належну увагу на те, що висновком МСЕК від 26.04.2018 серії АБ №0046627 ОСОБА_2 встановлена стійка втрата професійної працездатності 30% та 3 група інвалідності, з повторним оглядом 26.04.2019. Причина втрати професійної працездатності - трудове каліцтво, дата встановлення страхового випадку - 13.03.2014.

В матеріалах справи також міститься копія протоколу розширеного засідання обласної МСЕК, складеного за результатами огляду 27.06.2017 ОСОБА_2, в якому зазначено, що травми позивач отримав 13.03.2014.

Разом з цим, згідно акту повторного спеціального розслідування нещасного випадку від 22.06.2016 за формою Н-5 та акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, тілесні ушкодження ОСОБА_2 отримав у зв'язку з виконанням службових обов'язків 13.03.2014.

Сторона відповідача не спростовує висновок суду першої інстанції в тій частині, що наведені докази підтверджують факт існування причинного зв'язку між настанням непрацездатності ОСОБА_2 та ушкодженням здоров'я, отриманого саме 13.03.2014.

Частиною 2 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що Фонд соціального страхування України зобов'язаний, зокрема, забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Фонд соціального страхування України несе відповідальність згідно із законом за шкоду, заподіяну з його вини застрахованим особам внаслідок несвоєчасної або неповної виплати матеріального забезпечення, страхових виплат, ненадання або несвоєчасне надання соціальних послуг, передбачених цим Законом (частина 3 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до частини 7 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

На підтвердження вини органів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області про те, що відповідачі тривалий час безпідставно відмовлялись надавати позивачу направлення на МСЕК, внаслідок чого була відсутня можливість МСЕК встановити ОСОБА_2 ступінь втрати професійної працездатності, також вказує лист Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи від 23.11.2016 №855, згідно якого повідомлено позивача, що після поступлення неповного пакету документів на Івано-Франківську міжрайонну МСЕК (відсутнє направлення підприємства або іншого передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 органу) Івано-Франківське обласне бюро медико-соціальної експертизи отримало листи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань про оскарження в судовому порядку акту про нещасний випадок з позивачем на виробництві та проханням до прийняття постанови суду відтермінувати прийняття рішення МСЕК.

Звертаючи увагу на наведений лист суд першої інстанції висловив належну думку про те, що окрім зволікання з видачі ОСОБА_2 направлення на МСЕК, відповідачі свідомо просили Івано-Франківське обласне бюро медико-соціальної експертизи відтермінувати прийняття рішення щодо встановлення ступеня втрати працездатності позивача, що також підтверджує протиправність дій органів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області та наявність вини щодо своєчасного не визначення та невиплати суми страхових виплат ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку, що трапився з ним 13.03.2014.

Щодо покликань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 19.12.2011 в справі №6-74цс11, згідно якої право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності, то суд зазначає наступне.

Відносини, які були предметом розгляду Верховним Судом України в справі №6-74цс11, стосувались виникнення права в потерпілого на отримання страхових виплат внаслідок професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Тобто, мова йде про професійні захворювання, які мають переважно хронічний характер та виникають через тривалий час внаслідок виконання працівником своїх трудових обов'язків.

В даному випадку предметом судового розгляду є відносини ОСОБА_2 та органів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області щодо виникнення права в позивача на отримання страхових виплат у зв'язку з нещасним випадком на виробництві. При цьому, дата такого нещасного випадку, який спричинив стійку втрату ОСОБА_2 професійної працездатності є встановленою - 13.03.2014 та не заперечується відповідачами.

Тому колегія суддів не вбачає можливості для застосування правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 19.12.2011 в справі №6-74цс11, оскільки така правова позиція стосується інших правовідносин, в порівнянні з тими, які є предметом розгляду даного адміністративного позову.

Оцінюючи наведені апелянтами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені в позовній заяві та апеляційних скаргах, були перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що останній підлягає до задоволення.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не бачить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, начальника Верховинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Синітовича В.І. залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду 29 листопада 2018 року у справі №347/1165/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин - з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 14.03.2019.