Справа № 826/363/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2019 року № 826/363/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П. при секретарі судового засідання Кириллові М.С.,

за участі представників :

позивача - Авраменко Сергій Григорович (довіреність від 16.01.2018 б/н),

відповідача - Норець Вячеслав Миколайович (довіреність від 09.01.2018 №164/9/28-10-10-18)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2015 у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2015, залишеною ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2015 без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2015 скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" до Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Постановою Верховного Суду України від 20.06.2017 заяву Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників задоволено частково. Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19.11.2015, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2015 та Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2015 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2017 прийнято справу до провадження, призначено до судового розгляду, зобов'язано відповідача та запропоновано позивачу надати додаткові письмові пояснення та документи (докази) щодо обставин викладених у рішенні Верховного Суду України.

У судовому засіданні 13.02.2018 суд ухвалив замінити відповідача на належного - Офіс великих платників Державної фіскальної служби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 зобов'язано Приватне підприємство "Форвард-Л" (), Фермерське господарство "Яринівське (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Рост-Інвест-Агро" (), Українсько-Російська фірма "Ю.К.А.С."-ТОВ (), Приватне підприємство "Продекс" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Ольвія" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта-В.В.В." (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельфа-М" (), Приватне підприємство "Дельта-Постач" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Айсберг Пром" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровограднафтопостач" (), Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче об'єднання "ЕКО" (), Фермерське господарство "Западне" (), Селянське фермерське господарство "Слобідське" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювекс-Імпорт" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Агролідер-2009" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Аль-Фа" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Аккорд-Агро" (), Приватне підприємство "ВКФ Сіріус-Прайм" (), Приватне підприємство "Інбудтраст" () надати суду документи, складені за результатами фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" за період з 01.07.2010 по 31.12.2012, а також надати письмові пояснення з приводу таких взаємовідносин.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що факт реального здійснення фінансово - господарських правовідносин з контрагентами, нереальність здійснення господарських операцій з якими була встановлена актом від 19.11.2013 №1393/40-50/31454383, встановлено рішеннями суду у справах №826/3577/13-а, № 826/4101/13-а, № 826/8077/13-а, № 826/9956/13-а, № 826/16582/13-а, які набрали законної сили.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду заперечення на адміністративний позов та письмові пояснення в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що договори між позивачем та контрагентами: Приватним підприємством "Форвард-Л", Фермерським господарством "Яринівське", Товариством з обмеженою відповідальністю "Рост-Інвест-Агро", Українсько-Російською фірмою "Ю.К.А.С.", Приватним підприємством "Продекс", Товариством з обмеженою відповідальністю "Ольвія", Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-В.В.В.", Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельфа-М", Приватним підприємством "Дельта-Постач", Товариством з обмеженою відповідальністю "Айсберг Пром", Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровограднафтопостач", Товариством з обмеженою відповідальністю виробниче об'єднання "ЕКО", Фермерським господарством "Западне", Селянським фермерським господарством "Слобідське", Товариством з обмеженою відповідальністю "Ювекс-Імпорт", Товариством з обмеженою відповідальністю "Агролідер-2009", Товариством з обмеженою відповідальністю "Аль-Фа", Товариством з обмеженою відповідальністю "Аккорд-Агро", Приватним підприємством "ВКФ Сіріус-Прайм", Приватним підприємством "Інбудтраст" без мети реального здійснення фінансово - господарських відносин та не спричиняють реального настання правових наслідків. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог.

Під час судового розгляду справи, суд встановив наступне.

Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариство з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Трейд-Інвест-Агро», ПП «Форвард-Л», ФГ «Ялинівське», ТОВ «Рост-Інвест-Агро», Українсько-Російська фірма «Ю.К.А.С.» - ТОВ, ПП «Продекс», ТОВ «Ольвія», ТОВ «Дельта-В.В.В.», ТОВ «Дельфа-М», ПП «Дельта-Постач», ТОВ «Айсберг Пром», ТОВ «Кіровограднафтопостач-Ч», ТОВ «Виробниче об'єднання «ЕКО», ФГ «Западне», СФГ «Слобідське», ТОВ «Ювекс-Імпорт», ТОВ «Агролідер-2009», ТОВ «Аль-Фа», ТОВ «Аккорд-Агро», ПП «Сіріус-Прайм», ПП «Інбудтраст» за період з 01.07.2010 по 31.12.2012.

За результатами перевірки складено акт від 19.11.2013 № 1393/40-50/31454383, яким встановлено порушення вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства», пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України в результат чого завищено витрати на загальну суму 462673851,00 грн., та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 72140671,00 грн.

02.12.2013 на підставі зазначеного акту винесено податкові повідомлення-рішення №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 123134005,50 грн., в тому числі: за основним платежем - в розмірі 82089337,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - в розмірі 41044668,50 грн. та №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 7214671,00 грн.

Позивач не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду не було порушено з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017) встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017) встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Верховний Суд України постановою від 20.06.2017 скасовуючи ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19.11.2015, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2015 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2015 зазначив наступне: "Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У статті 198 ПК встановлено підстави, за яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; визначено права і обов'язки платників податку в цій сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Право на формування податкових вигод виникає у покупця за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є ділова мета.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

У взаємозв'язку із зазначеною правовою позицією слід послатися й на інші окремі положення, які регулюють спірні правовідносини.

Зокрема, за пунктом 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР валовими витратами виробництва та обігу є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів, які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції і охороною праці <…>.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених відповідними документами.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону № 334/94-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

За змістом пунктів 138.4, 138.8 статті 138 ПК собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, та включає як прямі матеріальні витрати, так і вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподілених постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Із наведеного нормативного регулювання випливає, що витрати позивача, понесені у зв'язку із придбанням товарів чи послуг, належать до категорії витрат, що формують собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг і зменшують оподатковуваний дохід платника, якщо вони понесені у процесі реальної господарської діяльності, яка документально підтверджується."

Також Верховний суд України в постанові від 20.06.2017 зазначив наступне: "Однак на час прийняття рішення судом першої інстанції у справі, що розглядається, не врахованою цим судом залишилась та обставина, що вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема, у створенні юридичної особи ПП «Інбудтраст» для використання у злочинній діяльності, спрямованій на пособництво в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах.

Разом з тим суд першої інстанції, дійшовши висновку щодо неможливості реального виконання угод всіма контрагентами позивача, дослідив лише пояснення осіб, які мали стосунок до окремих контрагентів, та виходив з тієї обставини, що представники жодного контрагента не з'явилися у судове засідання для надання відповідних пояснень. Попри це у справі залишилося нез'ясованим, зокрема, чи всі, крім ПП «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Дельта В.В.В.», ТОВ «Дельта-Постач», ТОВ «Айсберг Пром», ТОВ «Кіровограднафтопостач», ПП «Інбудтраст», зазначені в акті перевірки Офісу від 2 грудня 2013 року суб'єкти господарювання підпадають під ознаки фіктивних, подібно до щойно перелічених контрагентів, з господарських операцій з якими ТОВ «Кернел-Трейд», на думку контролюючого органу, неправомірно віднесло до складу валових витрат придбання у вищезазначених контрагентів товарів (послуг), завищило витрати і від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також занизило податок на прибуток. Якщо так, то які саме обставини про це свідчать.

Поверховий підхід та неповнота при з'ясуванні обставин справи, що призвели до поспішного висновку про безтоварність господарських операцій, вимагають повторного і більш ретельного дослідження їх судом першої інстанції.

З огляду на це, у справі, в якій переглядається рішення суду касаційної інстанції, висновки про товарність господарських операцій і про те, що вони підтверджуються первинними бухгалтерськими та іншими документами, також не можна визнати повними, всебічними та обґрунтованими.".

Судом, з урахуванням висновків Верховного Суду України було запропоновано позивачу ухвалою від 31.07.2017 надати додаткові письмові пояснення та документи (докази) щодо обставин викладених у рішенні Верховного Суду України та ухвалою від 13.03.2018 та зобов'язано Приватне підприємство "Форвард-Л" (), Фермерське господарство "Яринівське (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Рост-Інвест-Агро" (), Українсько-Російська фірма "Ю.К.А.С."-ТОВ (), Приватне підприємство "Продекс" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Ольвія" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта-В.В.В." (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельфа-М" (), Приватне підприємство "Дельта-Постач" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Айсберг Пром" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровограднафтопостач" (), Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче об'єднання "ЕКО" (), Фермерське господарство "Западне" (), Селянське фермерське господарство "Слобідське" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювекс-Імпорт" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Агролідер-2009" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Аль-Фа" (), Товариство з обмеженою відповідальністю "Аккорд-Агро" (), Приватне підприємство "ВКФ Сіріус-Прайм" (), Приватне підприємство "Інбудтраст" () надати суду документи, складені за результатами фінансово-господарських взаємовідносин з позивачем за період з 01.07.2010 по 31.12.2012, а також надати письмові пояснення з приводу таких взаємовідносин.

Позивачем додаткових письмових пояснень та документів (доказів) щодо обставин викладених у рішенні Верховного Суду України надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості їх надання.

Листом від 03.04.2018 Вих. № 4 Фермерське господарство "ЗАПАДНЕ" повідомило суд про те, що документи складені за результатами фінансово - господарської діяльності по взаємовідносинах з позивачем в період з 01.07.2010 по 31.12.2012 не має можливості надати у зв'язку з терміном давності.

Документів від інших контрагентів позивача, крім Фермерське господарство "ЗАПАДНЕ", на виконання ухвали від 13.03.2018 на адресу суду не надішло.

На підтвердження факту існування фінансово - господарських правовідносин з контрагентами ПП «Трейд-Інвест-Агро», ПП «Форвард-Л», ФГ «Ялинівське», ТОВ «Рост-Інвест-Агро», Українсько-Російська фірма «Ю.К.А.С.» - ТОВ, ПП «Продекс», ТОВ «Ольвія», ТОВ «Дельта-В.В.В.», ТОВ «Дельфа-М», ПП «Дельта-Постач», ТОВ «Айсберг Пром», ТОВ «Кіровограднафтопостач-Ч», ТОВ «Виробниче об'єднання «ЕКО», ФГ «Западне», СФГ «Слобідське», ТОВ «Ювекс-Імпорт», ТОВ «Агролідер-2009», ТОВ «Аль-Фа», ТОВ «Аккорд-Агро», ПП «Сіріус-Прайм», ПП «Інбудтраст» позивачем надано суду копії договорів складського зберігання соняшника, договорів складського зберігання сільськогосподарської продукції, договорів про надання послуг зберігання, договори складського зберігання зерна, договорів складського зберігання та надання послуг по прийманню, сушці, очистці та відвантаженню, договорів складського зберігання, приймання, сушки, очистки та відпуску зерна, договори складського зберігання, договір про перевезення, накопичення та експедирування зернових вантажів, договорів зберігання, договорів зберігання зерна та надання інших послуг зерновим складом, договорів складського зберігання насіння ріпаку, договорів складського зберігання насіння соняшника, договорів складського зберігання ріпака, договорів складського зберігання кукурудзи, укладених між позивачем та ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс», ПВКП «Промагрокомплекс», філією «Куцовський елеватор» ТОВ «АТ Каргілл», ТОВ «Новоодеський елеватор», філією ДП «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор», Веселинівською дільницею ПрАТ «Полтавський ХПП», ВАТ «Камяномостівське ХПП», ЗАТ «Казанківське ХПП», ТОВ «Варварівський зерновий комплекс», Котляревською дільницею ПрАТ «Полтавське ХПП», ТОВ «Березівський елеватор», філією ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Хлібна база № 78», філією ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новоукраїнський КХП», ДП «Хлібна база № 76», ТДВ «Маловисківське ХПП», ДП «Кіровоградський КХП № 2», ТОВ «Миргородський елеватор», Трикратська дільниця ПрАТ «Полтавське ХПП», ДП «Хлібна база № 85».

Інших документів на підтвердження існування фінансово - господарських правовідносин з ПП «Трейд-Інвест-Агро», ПП «Форвард-Л», ФГ «Ялинівське», ТОВ «Рост-Інвест-Агро», Українсько-Російська фірма «Ю.К.А.С.» - ТОВ, ПП «Продекс», ТОВ «Ольвія», ТОВ «Дельта-В.В.В.», ТОВ «Дельфа-М», ПП «Дельта-Постач», ТОВ «Айсберг Пром», ТОВ «Кіровограднафтопостач-Ч», ТОВ «Виробниче об'єднання «ЕКО», ФГ «Западне», СФГ «Слобідське», ТОВ «Ювекс-Імпорт», ТОВ «Агролідер-2009», ТОВ «Аль-Фа», ТОВ «Аккорд-Агро», ПП «Сіріус-Прайм», ПП «Інбудтраст» позивачем суду надано не було.

Таким чином, позивачем не надано суду жодної первинної документації на підтвердження факту здійснення фінансово - господарських правовідносин з контрагентами ПП «Трейд-Інвест-Агро», ПП «Форвард-Л», ФГ «Ялинівське», ТОВ «Рост-Інвест-Агро», Українсько-Російська фірма «Ю.К.А.С.» - ТОВ, ПП «Продекс», ТОВ «Ольвія», ТОВ «Дельта-В.В.В.», ТОВ «Дельфа-М», ПП «Дельта-Постач», ТОВ «Айсберг Пром», ТОВ «Кіровограднафтопостач-Ч», ТОВ «Виробниче об'єднання «ЕКО», ФГ «Западне», СФГ «Слобідське», ТОВ «Ювекс-Імпорт», ТОВ «Агролідер-2009», ТОВ «Аль-Фа», ТОВ «Аккорд-Агро», ПП «Сіріус-Прайм», ПП «Інбудтраст».

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин першої, четвертої та п'ятої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З огляду на зазначене суд позбавлений можливості перевірити факт документального підтвердження здійснення позивачем фінансово - господарських взаємовідносин з контрагентами ПП «Трейд-Інвест-Агро», ПП «Форвард-Л», ФГ «Ялинівське», ТОВ «Рост-Інвест-Агро», Українсько-Російська фірма «Ю.К.А.С.» - ТОВ, ПП «Продекс», ТОВ «Ольвія», ТОВ «Дельта-В.В.В.», ТОВ «Дельфа-М», ПП «Дельта-Постач», ТОВ «Айсберг Пром», ТОВ «Кіровограднафтопостач-Ч», ТОВ «Виробниче об'єднання «ЕКО», ФГ «Западне», СФГ «Слобідське», ТОВ «Ювекс-Імпорт», ТОВ «Агролідер-2009», ТОВ «Аль-Фа», ТОВ «Аккорд-Агро», ПП «Сіріус-Прайм», ПП «Інбудтраст» на виконання висновків викладених Верховним судом України в постанові від 20.06.2017 та встановити факт правомірності формування позивачем валових витрат за правовідносин з вказаними контрагентами.

Посилання позивача, як на підтвердження факту існування фінансово - господарських правовідносин з зазначеним контрагентами на рішеннями суду у справах №826/3577/13-а, №826/4101/13-а, №826/8077/13-а, №826/9956/13-а, №826/16582/13-а, які набрали законної сили не приймаються судом з огляду на наступне.

Передбачене частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду ) звільнення від доказування, яке кореспондує вимогам частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративний суд не повинен сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених наведеним процесуальним положенням, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку.

При цьому, суд також повинен був враховувати вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), які узгоджуються з правилами частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) щодо необхідності офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках витребування тих доказів, яких, на його думку, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Таким чином, суд під час розгляду справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку позивача та дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.11.2018 у справі №826/2751/16 (касаційне провадження №К/9901/26754/18).

Крім того суд звертає увагу на той факт, що Верховний Суд України постановою від 20.06.2017 скасовуючи ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19.11.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2015, зазначив про те, що висновки вказаних рішень про товарність господарських операцій і про те, що вони підтверджуються первинними бухгалтерськими та іншими документами, які ґрунтуються на підтвердженні факту існування фінансово - господарських правовідносин між позивачем та контрагентами ПП «Трейд-Інвест-Агро», ПП «Форвард-Л», ФГ «Ялинівське», ТОВ «Рост-Інвест-Агро», Українсько-Російська фірма «Ю.К.А.С.» - ТОВ, ПП «Продекс», ТОВ «Ольвія», ТОВ «Дельта-В.В.В.», ТОВ «Дельфа-М», ПП «Дельта-Постач», ТОВ «Айсберг Пром», ТОВ «Кіровограднафтопостач-Ч», ТОВ «Виробниче об'єднання «ЕКО», ФГ «Западне», СФГ «Слобідське», ТОВ «Ювекс-Імпорт», ТОВ «Агролідер-2009», ТОВ «Аль-Фа», ТОВ «Аккорд-Агро», ПП «Сіріус-Прайм», ПП «Інбудтраст» рішеннями суду у справах № 826/3577/13-а, № 826/4101/13-а, № 826/8077/13-а, № 826/9956/13-а, № 826/16582/13-а, які набрали законної сили, не можна визнати повними, всебічними та обґрунтованими.

Водночас суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України в постанові від 20.06.2017 погодився з тим, що неможливість реального виконання угод ПП «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Дельта В.В.В.», ТОВ «Дельта-Постач», ТОВ «Айсберг Пром», ТОВ «Кіровограднафтопостач», ПП «Інбудтраст» підтверджується наступними документами:

- постановою про зупинення досудового розслідування в рамках кримінального провадження від 22.11.2012 № 0000014 та оголошення підозрюваного у розшук, відповідно до якої директор ПП «Трейд-Інвест-Агро» ОСОБА_5, якому винесено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів передбачених статтями 212, 366 Кримінального кодексу України, не виконав вимог щодо внесення коштів як застави у сумі 304500,00 грн. для проведення процесуальних дій, за викликом не з'явився, за місцем проживання не знаходиться;

- протоколом допиту свідка від 06.05.2014 - директора ТОВ «Дельта В.В.В.» ОСОБА_6, який повністю заперечив свою участь у діяльності підприємства, не уповноважував інших осіб вести господарську діяльність від імені підприємства або від свого імені;

- протоколом допиту свідка від 20.05.2014 - головного бухгалтера ТОВ «Дельта В.В.В.» та ТОВ «Дельта-Постач», яка повідомила, що підприємства самостійно не займаються вирощуванням с/г культур, не мають земельних ділянок, не обробляли орендовані землі, не має власних транспортних засобів;

- протоколом допиту свідка від 06.05.2014 - директора ТОВ «Айсберг Пром» ОСОБА_7, який повністю заперечив свою участь у діяльності підприємства, не уповноважував інших осіб вести господарську діяльність від імені підприємства або від свого імені, ТОВ "Кернел-Трейд» йому невідомо;

- поясненнями ОСОБА_8 - директора ТОВ «Кіроворгаднафтопостач», який не надав жодної фактичної інформації щодо діяльності підприємства, відповідальних посадових осіб, порядку поставок, транспортних засобів, складання первинних документів.

Відповідачем разом з поясненнями на виконання вимог ухвали суду від 31.07.2017 надано суду копію вироку Ленінського районного суду міста Кіровограда від 30.10.2014 у справі № 405/8916/14-К (провадження № 1-пк/405/297/14 ), на факт наявності якого також звернув увагу Верховний суд України в постанові від 20.06.2017, яким ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема, у створенні юридичної особи ПП «Інбудтраст» для використання у злочинній діяльності.

Вказаним вироком встановлено, що ПП «Інбудтраст» було створено групою осіб з метою скоєння злочинної діяльності спрямованої на пособництво реально діючим суб'єктам господарювання в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах, шляхом проведення безтоварних операцій метою яких був незаконний переказ безготівкових грошових коштів в готівку, через поточні рахунки СГФД з подальшим оформленням фіктивних документів, нібито підтверджуючих придбання товарно-матеріальних цінностей від СГФД, складання і збут фіктивних документів, підтверджуючих неіснуючі операції, на підставі яких перераховувалися грошові кошти на поточні рахунки СГФД від різних підприємств, а так само безпосереднє спілкування з представниками суб'єктів підприємницької діяльності, що користуються послугами з незаконного переказу безготівкових грошових коштів в готівку з метою ухилення від сплати податків, та передачі фінансово-господарських документів для прикриття уявних не підтверджених фактичними обставинами операцій за допомогою їх оформлення по фіктивних документах неіснуючих (безтоварних) операцій з купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, виконанню робіт або наданню послуг, які здійснювати не мали наміру.

Таким чином вказаним вироком суду встановлено факт того, що ПП «Інбудтраст» було створено з метою використання у злочинній діяльності, спрямованій на пособництво в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах та легальної підприємницької діяльності не здійснювало.

Отже, з урахуванням висновків викладених Верховним Судом України в постанові від 20.06.2017 наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт неможливості реального виконання угод контрагентами ПП «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Дельта В.В.В.», ТОВ «Дельта-Постач», ТОВ «Айсберг Пром», ТОВ «Кіровограднафтопостач», ПП «Інбудтраст», у той час, як документи на підтвердження існування та належного документального оформлення фінансово - господарських взаємовідносин з ПП «Форвард-Л», ФГ «Ялинівське», ТОВ «Рост-Інвест-Агро», Українсько-Російська фірма «Ю.К.А.С.» - ТОВ, ПП «Продекс», ТОВ «Ольвія», ТОВ «Дельфа-М», ТОВ «Виробниче об'єднання «ЕКО», ФГ «Западне», СФГ «Слобідське», ТОВ «Ювекс-Імпорт», ТОВ «Агролідер-2009», ТОВ «Аль-Фа», ТОВ «Аккорд-Агро», ПП «Сіріус-Прайм», позивачем суду надано не було, хоча про необхідність документального підтвердження вказаних правовідносин було зазначено у вказаній постанові Верховний суд України. При цьому на виконання висновків викладених в постанові Верховного суду України від 20.06.2017 судом було зобов'язано контрагентів позивача надати суду документи, складі за результатами фінансово - господарських правовідносин з позивачем та письмові пояснення з приводу вказаних правовідносин, водночас відповідь було отримано від ФГ "ЗАПАДНЕ", яке зазначило про неможливість надання документів.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" (01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 92-94, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов

Повний текст рішення складено 15.03.2019