Справа № 640/3994/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 березня 2019 року м. Київ № 640/3994/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву і додані до неї матеріали арбітражного керуючого Товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомв" Біленка Р.І. (02002, м. Київ, а/с № 36) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8), Олександрійського управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Святомиколаївська, 17), Світловодської державної податкової інспекції Олександрійського управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області (27501, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв України, 14) про стягнення суми надміру сплаченого податку на прибуток в розмірі 185043,72 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Арбітражний керуючий Товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомв" Біленко Р.І. засобами поштового зв'язку направив до Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву, у якій просить суд стягнути з Державної фіскальної служби України, Олександрійського управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області та Світловодської державної податкової інспекції Олександрійського управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомв" суму надміру сплаченого податку на прибуток в розмірі 185043,72 грн.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено способи захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду з позовом.

Згідно з пунктами 4, 5 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються:

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд звертає увагу на те, що під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем зі встановлених законом способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. При цьому, позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Так, визначаючи спосіб захисту порушеного права, позивач просить суд стягнути з відповідачів суму надміру сплаченого податку, поряд з цим, позовна заява не містить викладу обставин та їх нормативного обґрунтування, за яких можлива реалізація такого способу захисту прав.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням розміру позовних вимог та встановленого Законом України від 23.11.2018 N 2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачеві за подання до суду даного позову необхідно сплатити 1921,00 грн судового збору.

В порушення наведених правових норм позивачем до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору в сумі 1921,00 грн. Натомість, у резолютивній частині позовної заяви позивач просить суд відстрочити сплату судового збору або зменшити його розмір, мотивуючи відсутністю коштів.

Вивчивши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За правилами частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правила відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати закріплені в статті 8 Закону України "Про судовий збір", яка передбачає вказані можливості щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру чи звільнення від сплати судового збору виключно для фізичних осіб.

З аналізу наведених правових норм Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про судовий збір" вбачається, що суд, виключно у випадку звернення до суду фізичної особи, враховуючи її майновий стан, може своєю ухвалою зменшити такій фізичній особі розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити її від оплати судових витрат повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити такій фізичній особі сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 29.12.2017 по справі №826/11019/15 (К/9901/2084/17).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору або зменшення розміру сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зазначені недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання до суду:

- позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- документа про сплату судового збору в сумі 1921,00 грн на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському р-ні м. Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача -4021, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву арбітражного керуючого Товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомв" Біленка Р.І. слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною третьою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання арбітражного керуючого Товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомв" Біленка Р.І. (02002, м. Київ, а/с № 36) про відстрочення сплати судового збору або зменшення розміру сплати судового збору - відмовити.

2. Позовну заяву арбітражного керуючого Товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомв" Біленка Р.І. (02002, м. Київ, а/с № 36) залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали.

4. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Катющенко