Справа № 640/20621/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 р.Справа № 640/20621/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Калитки О. М.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача Богаєвської А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Зуб Г.А., місце складання м. Харків, повний текст складено 14.12.18 року по справі № 640/20621/18

за позовом ОСОБА_3

до Харківської митниці ДФС

про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просив суд скасувати постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №1447/80700/18 від 25.10.2018 року за ст. 474 ч.1 Митного кодексу України у відношенні ОСОБА_3, а справу закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржувана постанова винесена з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права, а тому повинна бути скасована; вказував, що:

19.09.2017 року ТОВ «Євро-Диліжанс» було оформлено в Харківській митниці ДФС митні декларації №UA807170/2017/332358 у митному режимі знищення або руйнування товарів: Горілка «Хортиця-Преміум», міскістю 0,7 л- 161 шт.; горілка особлива «Срібна Прохолода», місткістю 1 л - 182 шт., торгівельна марка «Хортиця», виробник ЛГЗ «Хортиця», країна виробництва: Україна, вагою нетто 492,97кг, вагою брутто 521,97 кг, загальною вартістю 8753,78 грн., та № UA807170/2017/65 у митному режимі знищення або руйнування товарів: Горілка «Платінум» місткістю 1 л- 306 шт., горілка особлива «Срібна Прохолода», місткістю 1,75 л- 342 шт., торгівельна марка «Хортиця», виробник ЛГЗ «Хортиця», країна виробництва: Україна, вагою нетто 1490,76 кг, вагою брутто 1575,75 кг, загальною вартістю 21408,30 грн.;

25.04.2018 року позивач як директор ТОВ «Євро-Диліжанс» надала пояснення заступнику начальника Харківської митниці ДФС з приводу утилізації вище зазначених товарів;

02.05.2018 року на адресу підприємства надійшов лист Харківської митниці ДФС №193/61/20-70-61 від 25.04.2018 року за підписом ОСОБА_5 (начальник митного поста Харків-центральний), за змістом якого містилася вимога про необхідність до 10.05.2018 року пред'явити для проведення митного огляду товари, оформлені відповідно до вказаних митних декларацій від 19.09.2017 року на підставі п.3 ч.3 ст. 338 МК України;

10.05.2018 року директор підприємства ТОВ «Євро-Диліжанс» ОСОБА_4 звернулась до в.о. керівника Харківської митниці ДФС зі скаргою від 08.05.2018 року вих. №77 на протиправні дії (ОСОБА_5.), яким було прийнято незаконне рішення про пред'явлення товарів, для проведення митного огляду, відносно яких здійснено митне оформлення;

08.06.2018 року під час розгляду скарги за участю представників ТОВ «Євро-Диліжанс» (ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7.) та в.о. Харківської митниці ДФС ОСОБА_8, керівником митниці було прийнято рішення про ініціювання питання щодо притягнення заступника начальника митного поста «Харків-центральний» ОСОБА_9 до матеріальної відповідальності, та відкликаний лист митниці від 24.05.2018 року;

25.07.2018 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування УПМП Харківської митниці ДФС ОСОБА_10 був складений протокол про ПМП за ч.1 ст. 474 МК України №1447/80700/18, а 25.10.2018 року - оскаржувана постанова за ч.1 ст. 474 МК України.

Також зазначав, що в діях позивача відсутня вина, оскільки вона не мала умислу на перешкоджання посадовій особі під час здійснення митного контролю у доступі до товарів. Про письмове рішення митниці відповідно до ст. 343 МК України позивачу стало відомо з листа митниці від 11.07.2018 року, що унеможливлювало пред'явлення товарів 22.06.2018 року, склад правопорушення за ст. 474 ч.1 МК України виникає після ознайомлення з відповідним рішенням керівника митниці. Також не було складено Акт з переліком порушень законодавства.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2018 року у справі № 640/20621/18 залишено без задоволення адміністративний позов ОСОБА_3 до Харківської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказував, що в діях позивача відсутня суб'єктивна та об'єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 474 Митного кодексу України, оскільки у позивача не було мети перешкоджати посадовим особам митниці в здійсненні форми митного контролю, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_4 є директором ТОВ «Євро-Диліжанс».

25.10.2018 року Харківською митницею ДФС було прийнято постанову в справі про порушення митних правил №1447/80700/18 відносно ОСОБА_3 за ст. 474 ч.1 Митного кодексу України, якою позивача було визнано винною у вчиненні вказаного ПМП, та накладено на останню адміністративне стягнення в розмірі 1700 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 19.09.2017 року ТОВ «Євро-Диліжанс» в Харківській митниці ДФС у митному режимі знищення або руйнування товарів було оформлено митні декларації: №UA807170/2017/332358 у митному режимі знищення або руйнування товарів: Горілка «Хортиця-Преміум», місткістю 0,7 л- 161 шт.; горілка особлива «Срібна Прохолода», місткістю 1 л - 182 шт., торгівельна марка «Хортиця», виробник ЛГЗ «Хортиця», країна виробництва: Україна, вагою нетто 492,97кг, вагою брутто 521,97 кг, загальною вартістю 8753,78 грн., та № UA807170/2017/65 у митному режимі знищення або руйнування товарів: Горілка «Платінум» місткістю 1 л- 306 шт., горілка особлива «Срібна Прохолода», місткістю 1,75 л- 342 шт., торгівельна марка «Хортиця», виробник ЛГЗ «Хортиця», країна виробництва: Україна, вагою нетто 1490,76 кг, вагою брутто 1575,75 кг, загальною вартістю 21408,30 грн. Зазначені товари для утилізації мали передаватись до ТОВ «Харків-Еко» згідно договору про утилізацію від 29.02.2016 року №2016/0229-01. Проте, на запит Харківської митниці ДФС від 08.11.2017 року отримана відповідь ТОВ «Харків-Еко», в якій зазначено, що ТОВ «Харків-Еко» не отримувало від ТОВ «Євро-Диліжанс» для утилізації дану прострочену горілчану продукцію. Харківською митницею ДФС неодноразово надсилались листи до ТОВ «Євро-Диліжанс» щодо інформування Харківської митниці ДФС відповідно до ст. 180 Митного кодексу України про дату та час передання підприємству ТОВ «Харків-Еко» товару для знищення, пред'явлення посадовим особам митниці вищезазначених товарів, тощо, однак відповіді на вказані листи від посадових осіб ТОВ «Євро-Диліжанс» не надходили, товари у призначені терміни пред'явлені не були.

Так, 08.06.2018 року Харківська митниця ДФС, керуючись вимогами ст. 180 Митного кодексу України, вимагала від керівника ТОВ «Євро-Диліжанс» надати інформацію про місцезнаходження товарів, які було поміщено в митний режим знищення або руйнування та які знаходяться під митним контролем і пред'явити їх 22.06.2018 року для перевірки.

У зв'язку із зазначеним, Харківською митницею ДФС було затверджено рішення про проведення огляду території та приміщень, де знаходяться товари, що перебувають під митним контролем.

Однак інформація від керівництва ТОВ «Євро-Диліжанс» про місцезнаходження вказаних товарів, поміщених у митний режим знищення або руйнування до Харківської митниці ДФС не надходила, товари для первірки пред'явлено не було, а тому дії ОСОБА_3 було кваліфіковано за ст. 474 ч.1 МК України, а саме: перешкоджання посадовій особі митного органу під час здійснення нею митного контролю у доступі до товарів, документів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_3 наявний склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 474 Митного кодексу України, в зв'язку з чим постанова про порушення митних правил №1447/80700/18 від 25.10.2018 року є правомірною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.175 Митного кодексу України знищення або руйнування - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари під митним контролем знищуються або приводяться у стан, який виключає можливість їх використання, з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, установленими на імпорт цих товарів, та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст 176 Митного кодексу України знищення або руйнування товарів допускається з письмового дозволу органу доходів і зборів за заявою власника товарів чи уповноваженої ним особи. Дозвіл на поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування видається органом доходів і зборів, якщо власником чи уповноваженою ним особою:

1) укладено договір на знищення (руйнування) товарів з підприємством уповноваженим відповідно до законодавства України на знищення (руйнування) відповідних категорій товарів;

2) отримано дозволи на знищення (руйнування) товарів від державних органів, до повноважень яких належить контроль за переміщенням таких товарів.

Статтею 180 Митного кодексу України передбачено, що товари, поміщені у митний режим знищення або руйнування, а також залишки та відходи, що утворилися в результаті здійснення операцій із знищення (руйнування), перебувають під митним контролем.

Орган доходів і зборів має право здійснювати у будь-який час перевірку товарів, поміщених у митний режим знищення або руйнування (до моменту їх фактичного знищення), а також залишків і відходів, одержаних у результаті здійснення операцій із знищення або руйнування (до моменту їх декларування у відповідний митний режим чи видалення відповідно до законодавства України).

Відповідні посадові особи органів доходів і зборів та інших державних органів, до повноважень яких належить контроль за переміщенням товарів, що знищуються, мають право бути присутніми під час здійснення операцій із знищення (руйнування) таких товарів.

За правилами п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів; перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем.

Приписами ч. 1 ст. 323 Митного кодексу України визначено, що посадові особи органів доходів і зборів у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами України, з метою здійснення митного контролю мають право безперешкодного доступу на територію чи в приміщення будь-якого підприємства незалежно від форми власності та сфери управління, де знаходяться або можуть знаходитися товари, що підлягають митному контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

Частиною 1 ст. 181 Митного кодексу України встановлено, що митний режим знищення або руйнування завершується після виконання операцій із знищення або руйнування товарів та декларування у відповідний митний режим їх залишків.

Разом з тим, колегія суддів вказує, що в матеріалах справи відсутні докази утилізації товарів, оформлених митними деклараціями у митному режимі знищення або руйнування товарів №UA807170/2017/332358 та № UA807170/2017/65.

Також матеріалами справи підтверджено, що відповідачем неодноразово надсилались листи позивачці з проханням з'явитися до Харківської митниці ДФС та надати пояснення з метою встановлення наявності чи відсутності порушення митних правил по даному факту, однак, жодних пояснень і жодної інформації по суті питання до Харківської митниці ДФС надано не було.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що рішення, в якому Харківська митниця ДФС вимагала від керівника ТОВ «Євро-Диліжанс» пред'явити товари поміщені в митний режим знищення або руйнування 22.06.2018 року, позивачу стало відомо лише з листа від 11.07.2018 року, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи встановлено, що копію листа від 08.06.2018 року на ім'я позивача, в якому Харківська митниця ДФС вимагала від керівника ТОВ «Євро-Диліжанс» пред'явити товари поміщені в митний режим знищення або руйнування 22.06.2018 року, отримав адвокат позивача ОСОБА_7 - 08.06.2018 року, що підтверджується його підписом на першому аркуші вказаного листа. (а.с.104-106)

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 474 Митного кодексу України перешкоджання посадовій особі органу доходів і зборів під час здійснення нею митного контролю або провадження в справі про контрабанду чи порушення митних правил у доступі до товарів, транспортних засобів, документів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що під час провадження у справі про порушення митних правил № 1447/80700/18 митницею підтверджено наявність в діях позивача порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 474 МК України та правомірно прийнято оскаржувану постанову у відношенні позивача

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів, зазначає, що постанова №1447/80700/18 від 25.10.2018 року є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а отже судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2018 року у справі № 640/20621/18 відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2018 року по справі № 640/20621/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 18.03.2019 року.