Справа № 1440/2123/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
18 березня 2019 р. № 1440/2123/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Миколаївського обласного військового комісаріату, вул. Спаська, 33, м. Миколаїв, 54030
про:визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ОВК або відповідач) про проведення Розрахунку № 1401 від 09.04.1998, в результаті якого у позивача було знято чотири роки вислуги військової служби, що в подальшому вплинуло на розмір його пенсійного забезпечення;

зобов`язати Миколаївський обласний військовий комісаріат надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області поновлений розрахунок вислуги років військової служби для виплати пенсії, для проведення донарахування і виплати позивачу своєчасно недоплаченої пенсії за минулий час з урахуванням визначеними чинними нормативно-правовими актами України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що з 11.03.1995 року він отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі Закон № 2262), при чому для обчислення її розміру відповідач врахував 27 повних років вислуги. У 1998 році ОВК здійснив новий розрахунок вислуги років позивача, в якому вказав кількість повних років вислуги - 23 (без врахування часу служби в Республіці Молдова). За твердженнями позивача, у відповідача не було підстав для зменшення кількості років вислуги, і незаконні дії ОВК призвели до того, що з 1998 року ОСОБА_1 щомісяця отримував пенсію на 12% меншу, ніж мав отримувати.

У відзиві на позовну заяву (арк. спр. 50-52) ОВК зазначив, що, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України віл 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органами Пенсійного фонду України функцій призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», з 01.01.2007 пенсію позивачу виплачує Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі Головне управління). Після набрання чинності (23.12.2001) Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, членів їх сімей та інші види соціального захисту таких осіб від 21.10.2007 (ратифікована Законом України від 19.10.2011 № 3929-VI, надалі - Угода), у 2012 році відповідач повідомив Головне управління про те, що для обчислення пенсії позивача необхідно брати до уваги первісний розрахунок вислуги років, що включає період служби в Республіці Молдова. Також ОВК повідомив, що, в зв`язку з проходженням позивачем військової служби у 2015-2016 роках, у 2017 році був підготовлений новий розрахунок вислуги років, до якого відповідач включив, зокрема, і спірний період. Крім того, як вказав відповідач, Угодою не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій.

Позивач подав відповідь на відзив (арк. спр. 55-56), в якій вказав на безпідставність заперечень відповідача.

В судовому засіданні позивач і його представник вимоги адміністративного позову підтримали. Відповідач представника в судове засідання не направив.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача і його представника, суд

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до складеного 29.11.1994 у Республіці Молдова розрахунку № 318 (надалі Розрахунок № 1, арк. спр. 12), вислуга років позивача дорівнювала 27 років 1 місяць 21 день, при цьому календарний строк служби був вказаний з 08.05.1978 по 22.11.1994.

09.04.1998 заступник начальника фінансового управління Південного оперативного командування підписав «Розрахунок № 1401 вислуги років військовослужбовця на пенсію», відповідно до якого вислуга років позивача дорівнювала 23 роки 8 місяців 4 дні, при цьому календарний строк служби був вказаний з 08.05.1978 по 15.09.1992 (надалі Розрахунок № 2, арк. спр. 13).

За результатами порівняння Розрахунків суд визначив, що у Розрахунку № 2 відсутній календарний строк служби з 16.09.1992 по 22.11.1994, а строк служби у пільговому обчисленні був зменшений на 1 рік 3 місяці 12 днів.

Відповідно до викладеного у позові, позивач «… в травні 1998 року … отримав пенсію в значно меншому розмірі чим це було раніше …».

Листом від 14.02.2012 № 82 відповідач повідомив Головне управління про те, що «… для встановлення розміру пенсії ОСОБА_1 брати до уваги розрахунок вислуги років від 29.11.1994 р. №318, який знаходиться в пенсійній справі …» (арк. спр. 19).

Згідно з викладеним у позові, з 1998 року до 2017 року, незважаючи на його численні звернення до Головного управління, останнє нараховувало та виплачувало позивачу пенсію на підставі Розрахунку № 2.

В зв`язку з тим, що позивач був призваний та проходив з 12.05.2015 по 12.07.2016 військову службу, 17.03.2017 начальник відділу соціального забезпечення та контролю соціальних виплат фінансово-економічного управління Командування Сухопутних Військ Збройних Сил України підписав розрахунок № 11 вислуги років військовослужбовця на пенсію (арк. спр. 15), у якому календарний строк служби позивача (до призначення пенсії) та строк служби у пільговому обчисленні є тривалішими, ніж у Розрахунку № 1.

Як вказано у «Розрахунку пенсії за вислугу років» від 06.07.2017 (арк. спр. 14), Головне управління з 01.08.2016 встановило пенсію позивачу, виходячи з того, що вислуга складає 30 років.

Отже, з серпня 2016 року, при визначенні розміру пенсії, був врахований період служби позивача у Республіці Молдова.

До суду ОСОБА_1 звернувся з метою зобов`язання відповідача поновити право, що було порушено у 1998 році.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач вказав, що про порушення його права (обчисленням пенсії на підставі Розрахунку № 2) йому стало відомо у березні 2018 року, після отримання листа ОВК від 15.03.2018 № 12/1606 (арк. спр. 29) - відповіді на звернення від 05.03.2018 (арк. спр. 24).

Жодних доказів на підтвердження зазначеного позивач не надав, натомість, ці твердження спростовуються доданим до адміністративного позову листуванням.

Суд відхилив посилання позивача на частину третю статті 51 Закону № 2262, відповідно до якої перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

По-перше, зміст цієї норми полягає у тому, що не обмежується строком проведення перерахунку пенсій у зв`язку із зміною видів грошового забезпечення, якщо несвоєчасне проведення є результатом бездіяльності відповідних органів. В даному випадку не йдеться про такий перерахунок пенсії позивача.

По-друге, відповідного змісту стаття 51 Закону № 2262 набула 01.01.2016 (дата набрання чинності Законом України від 15.07.2015 № 614-VIII «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення», отже, її норми не розповсюджуються на правовідносини, що виникли у 1998 році.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був помилковим.

Керуючись частиною четвертою статті 123, статтями 240, 241, 243, 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна