Справа № 826/16885/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2019 року № 826/16885/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз"
дослужбової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,
треті особи, що не заявляють самостійних вимог:Компанія "Nibulon S.A.", Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз"
провизнання протиправними дій
представники позивача та третьої особи-2 - не з'явилися;

учасників справи: відповідача - Башілов В.О.;

третьої особи-1 - Васильєв А.О.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" (адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, ідентифікаційний код 34845075) (далі - позивач або ТОВ "Імперово Фудз") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича (адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ідентифікаційний 00015622) (надалі - відповідач або Державний виконавець Департаменту або ОСОБА_3.), у якому просить суд:

визнати протиправними дії службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка С.В. в межах виконавчого провадження № 55583162 у відношенні до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз", які виявляються у направленні запиту державного виконавця № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Державний виконавець Департаменту виходить за межі своїх повноважень вимагаючи відомості, які мали місце до відкриття конкретного виконавчого провадження № 55583162. Такі дії містять ознаки незаконного втручання органів державної влади, їх посадових осіб у господарські відносини, що прямо заборонено нормами ст. 6 ч. 1 Господарського кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 14.11.2018.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2018 залучено до участі у справі Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у якості співвідповідача, Компанію "Nibulon S.A." та Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз" у якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У судовому засіданні 04.12.2018 судом оголошено перерву до 07.02.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.03.19.

В судовому засіданні 07.03.2018 судом оголошено перерву до 15.03.2019.

Представники позивача та третьої особи-2 в судове засідання 15.03.2019 не з'явилися, причин неявки не повідомили. Про час та місце розгляду справи позивач і третя особа-2 були повідомлені належним чином.

Представники відповідача та третьої особи-1, наголошуючи на необґрунтованості позову, проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та поясненнях відповідно.

За ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на положення ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вважає, що неявка представників позивача та третьої особи-2 не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження ВП № № 55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц, боржником в якому є ПрАТ «Компанія Райз», а стягувачем - Компанія «NIBULON SA».

У вересні 2018 року Державний виконавець Департаменту направив на адресу ТОВ "Імперово Фудз" запит № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 «Державного виконавця» (за текстом - Запит або Спірний запит або Оскаржуваний запит), у якому, з посиланням на ст.ст. 13, 18, 53, 76 Закону України «Про виконавче провадження», виклав вимоги про:

- подання протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відомостей про належне ПрАТ «Компанія «Райз» () майно, що перебуває у ТОВ "Імперово Фудз", та майно чи кошти, які останнє повинно передати ПрАТ «Компанія «Райз»;

- надання протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України довідки про стан заборгованості ТОВ "Імперово Фудз" перед ПрАТ «Компанія «Райз», письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Як відмічає позивач, по-перше, Державний виконавець Департаменту здійснює виконавчі дії (направлення Запиту) відносно ТОВ "Імперово Фудз", який не є учасником виконавчого провадження. По-друге, відповідачем не дотримуються основні засади виконавчого провадження: справедливості, неупередженості, об'єктивності та співмірності, оскільки запитування від посадових осіб ТОВ "Імперово Фудз" інформації та документів про дебіторську заборгованість боржника - ПрАТ «Компанія «Райз», її розмір та причини виникнення не передбачено Законом України «Про виконавче провадження», а тому такі дії державного виконавця розцінюються як незаконні.

Вважаючи, що дії з направлення Запиту є фактично незаконним втручанням органів державної влади, їх посадових осіб у господарські відносини, що прямо заборонено нормами ст. 6 ч. 1 Господарського кодексу України», ТОВ "Імперово Фудз" подало на розгляд судом відповідний позов.

З викладеними позивачем у позові твердженнями відповідач не погоджується та у своєму відзиві на позовну заяву звернув увагу, що листом від 07.03.2018 № 2584/9/28-10-41-08-06 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України, на запит державного виконавця Сіренка С.В. за № 55583162/20.1-4/23 від 23.01.2018 з вимогами щодо надання інформації про наявність та розмір дебіторської заборгованості боржника - ПрАТ «Компанія «Райз» в розрізі платників податків-дебіторів, а також підтверджуючих документів, повідомив Державного виконавця Департаменту про відсутність інформації про наявність і розмір дебіторської заборгованості боржника в розрізі платників податків - дебіторів.

Листом від 17.07.2018 № 12601/15/99-99-12-03-06-16 Державна фіскальна служба України повідомила відповідача, що згідно з даними обліково-звітної інформаційної системи органів ДФС ПрАТ «Компанія «Райз» подало останню фінансову звітність за результатами фінансово-господарської діяльності першого кварталу 2018 року, а саме форму № 1 «Баланс», що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 33369/22868, де відображено на кінець звітного періоду суму у рядку 1040 «Довгострокова дебіторська заборгованість» - 10 000 тис. грн., рядку 1125 «Дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги» - 164 912 тис. грн., рядку 1130 «Дебіторська заборгованість за розрахунками за виданими авансами» - 482 355 тис. грн., рядку 1135 «Дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом» - 27 445 тис. грн., рядку 1136 «Дебіторська заборгованість за розрахунками у тому числі з податку на прибуток» - 16 614 тис. грн., рядку 1140 «Дебіторська заборгованість за розрахунками з нарахованих доходів» - 1 904 тис. грн., рядку 1145 «Дебіторська заборгованість за розрахунками із внутрішніх розрахунків» - 14 815 209 грн., рядку 1155 «Інша поточна дебіторська заборгованість» - 2 022 411 тис. грн.

Листом від 20.07.2018 № 8680/9/28-10-41/08-06 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України надав Державному виконавцю Департаменту витяг з Єдиного реєстру податкових накладних стосовно податкових накладних, виданих і отриманих боржником - ПрАТ «Компанія «Райз» впродовж 2014-2018 років, на підставі якого відповідачем встановлено, що в період з 2014-2018 років ПрАТ «Компанія «Райз» реалізувало ТОВ "Імперово Фудз" товари (роботи, послуги) на загальну суму 9 746 499 324 грн.

Зважаючи на отриману від запитуючих органів інформацію, ОСОБА_3 зауважує на обставинах можливості існування у ТОВ "Імперово Фудз" заборгованості перед ПрАТ «Компанія «Райз», на яку з метою виконання виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва № 759/16206/14-ц від 28.12.2017 відповідачем може бути звернуто стягнення. Тобто, відповідач акцентує, що ПрАТ «Компанія «Райз», ймовірно, може бути дебітором ПрАТ «Компанія «Райз».

Відповідач наголошує, що позивач зобов'язаний був надати запитувану інформацію, однак цього обов'язку не виконав.

Висвітлену відповідачем у відзиві правову позицію підтримано, за викладених тотожних обставин у поясненнях б/н від 23.01.2019, третьою особою-1. Окрім того, Компанія "Nibulon S.A." примічає, що ТОВ "Імперово Фудз" так і не зазначило, яке саме його право та законний інтерес було порушено оспорюваними діями ОСОБА_3, і в чому конкретно полягає порушення таких прав та законних інтересів з боку відповідача.

Вирішуючи спір по суті, суд зауважує на таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» (в тексті альтернативно - Закон), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, та іншими нормативно-правовими актами (по рішенню - Інструкція) (тут і по тексту відповідні нормативно-правові акти наведено в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону).

Відповідно до п.п. 3, 22 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно п. 6 Інструкції, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З аналізу наданих до суду документів вбачається, що державний виконавець здійснював виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого листа, а саме: 23.01.2018 - здійснено запит № 55583162/20.1-4/23 до Офісу великих платників податків ДФС України щодо надання інформації про наявність і розмір дебіторської заборгованості ПрАТ "Компанія "Райз" в розрізі платників податків-дебіторів; 13.07.2018 - направлено вимоги до ДФС України та Офісу великих платників податків ДФС України про надання витягу з Єдиного реєстру податкових накладних щодо виданих та отриманих ПрАТ "Компанія "Райз" податкових накладних за звітні періоди 2014-2018 роки.

Відповідно до листа ДФС України від 17.07.2018 № 12601/5/99-99-12-03-06-16 відповідача повідомлено, що згідно з даними обліково-звітної інформації системи органів ДФС ПрАТ "Компанія "Райз" подало останню фінансову звітність за результатами фінансово-господарської діяльності першого кварталу 2018 року, а саме форму № 1 "Баланс", де відображено на кінець звітного періоду суму у рядку 1040 "Довгострокова дебіторська заборгованість" - 10000 тис. грн., рядку 1125 "Дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги" - 164912 тис. грн., рядку 1130 "Дебіторська заборгованість за розрахунками за виданими авансами" - 482355 тис. грн., рядку 1135 "Дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом" - 27445 тис. грн., рядку 1136 "Дебіторська заборгованість за розрахунками у тому числі з податку на прибуток" - 16614 тис. грн., рядку 1140 "Дебіторська заборгованість за розрахунками з нарахованих доходів" - 1904 тис. грн., рядку 1145 "Дебіторська заборгованість за розрахунками із внутрішніх розрахунків" - 14815209 тис. грн., рядку 1155 - "Інша поточна дебіторська заборгованість" - 2022411 тис. грн.

Згідно листа Офісу великих платників податків ДФС України від 20.07.2018 № 8680/9/28-10-41-08-06 відповідачу надіслано витяг з Єдиного реєстру податкових накладних щодо виданих та отриманих ПрАТ "Компанія "Райз" податкових накладних за звітний період 2014-2018 роки на електронному носії.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, зокрема, право сторін виконавчого провадження заявляти клопотання.

З матеріалів справи видно, що представник "NIBULON S.A." звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції з клопотанням щодо витребування, зокрема, у ТОВ "Імперово Фудз" відомостей про належне ПрАТ "Компанія "Райз" майно, що перебуває у інших осіб, та майно чи кошти, які інші особи повинні передати боржнику, а також письмові пояснення щодо підстав і строків виникнення дебіторської заборгованості боржника та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

На підставі отриманої інформації з ДФС України та Офісу великих платників податків ДФС України, та на виконання відповідного клопотання сторони виконавчого провадження, Державним виконавцем Департаменту надіслано Запит до підприємств, зокрема і ТОВ "Імперово Фудз".

З викладеного слідує, що ОСОБА_3 надіслав Спірний запит на адресу ТОВ "Імперово Фудз" не як стороні виконавчого провадження, а як особі, у якої може знаходитись майно чи кошти, які належать боржнику.

Наразі, слід зауважити, що суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що державний виконавець безпідставно вимагає інформацію та документи щодо володіння майном та коштами, які належать або мають бути передані ПрАТ "Компанія "Райз" за весь час діяльності підприємства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

При цьому, суд зазначає, що основним критерієм є існування права власності у боржника (у даній справі ПрАТ "Компанія "Райз") на майно чи кошти під час примусового виконання рішення, незалежно від того як давно вказане право виникло.

Крім того, посилання позивача на ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" є безпідставним, оскільки дана норма визначає загальні строки у виконавчому провадженні для прийняття рішення чи вчинення дії.

Окремо, суд зазначає, що відповідно до п.п. 11, 12 Інструкції, запит виконавця є письмовим документом, який є обов'язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов'язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім'я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

Дослідивши Оскаржуваний запит, судом встановлено, що його форма та зміст відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження та Інструкції.

Частиною 2 статті 19 Конституції України перебачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладені обставини у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 при направленні Запиту ТОВ "Імперово Фудз" діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, що, відповідно, не свідчить про незаконність втручання відповідачем у господарські відносини ТОВ "Імперово Фудз" та ПрАТ "Компанія "Райз".

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 72-78, 241-246, 268-271, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви вих. № 262/2 від 09.10.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" - відмовити повністю.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтею 287 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя К.С. Пащенко