Справа № 760/23880/18
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/200/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження безз повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира роти 6 батальйону 4 полку 1 УПП в м. Києві старшого лейтенанта поліції Данильчука Віталія Леонідовича про визнання протиправними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати дії командира протиправними та скасувати постанову серії НК № 718040 від 07.09.2018 про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.04.2018 відносно позивача було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Вказує, що 07.09.2018 отримав постанову в якій зазначено, що ОСОБА_1 07.09.2018 о 14 год. 00 хв.,керуючи транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. АА 1126 IХ в м. Києві на вулиці Сурікова, 3 здійснив паркування автомобіля на місці призначеному для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, порушивши п. 33.7.17 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 152-1 КУпАП.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152-1 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було без дотримання вимог чинного законодавства з порушенням його прав та складена не за місцем знаходження органу, який розглядає справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, просив позовні вимоги задовольнити.

17.09.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 02.10.2018 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

19.12.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що інспектором поліції при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а постанова серії НК № 718040 від 07.09.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП винесена уповноваженою особою з дотриманням правил чинного законодавства, тому, на його думку немає підстав для її скасування, а доводи є безпідставними. Крім того, представником була надано диск з відеозаписом.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.09.2018 командиром роти 6 батальйону 4 полку 1 УПП в м. Києві старшим лейтенантом поліції Данильчуком Віталієм Леонідовичем було винесено постанову серії НК № 718040 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності до розділу 33 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 1700,00 гривень.

З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_1 07.09.2018 о 14 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. АА 1126 IХ в м. Києві на вулиці Сурікова, 3 здійснив зупинку та стоянку в зонах дії знаку 5.38 на місці призначеному для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, порушивши п. 33.7.17 ПДР.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.152-1 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи, оглянутим відео, наданого відповідачем.

Позивач посилається, що автомобіль було припарковано його близьким родичем.

Однак, позивачем не надано доказів в підтвердження того, що вказане вище правопорушення було вчинено особою, відмінної від позивача.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до розділу 33 ПДР табличка -7.17 «Інваліди» означає, що дія знаку 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі , на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід», відповідно до вимог Правил.

Згідно із ПДР розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід».

Доказів того, що автомобіль позивача облаштований відповідним знаком, матеріали справи не містять та дані обставини не оспорюються позивачем.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не спростовано відсутність у його діях порушення п.33.7.17 ПДР та як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.152-1 КУпАП.

В позовній заяві позивач посилається на неправомірність складеної постанови відносно нього за місцем вчинення як на підставу для скасування останньої.

Суд не погоджується з доводами позивача, виходячи з наступного.

Вбачається, що правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором УПП, який склав постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ст.132-1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що командир роти 6 батальйону 4 полку 1 УПП в м. Києві старший лейтенант поліції Данильчук Віталій Леонідович є працівником Органів Національної поліції, має спеціальні знання, а отже постанова серії НК № 718040 від 07.09.2018 винесена правомірно.

Разом з цим, суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором не було роз'яснено йому його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України..

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, інспектор постановив визнати винним останнього у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 152-1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.

Після чого було винесено постанову, з якою надалі позивач ознайомився, про що свідчить його підпис у ній. Також позивача було повідомлено про порядок оскарження постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Виходячи з вищезазначених положень законодавства, навіть у разі оскарження особою допущеного правопорушення і адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які розглядають працівники Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається. Такого висновку також дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 23.10.2017 № 753/4807/17.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 територіальні органи Міністерства внутрішніх справ ліквідовано як юридичні особи публічного права.

Законом або будь-яким іншим актом законодавства не передбачено правонаступництво Національної поліції України від міліції та органів внутрішніх справ відповідно.

Отже, виходячи з положень рішення Конституційного суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватись у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Водночас, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання), а не Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 23.10.2017 № 753/4807/17.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положеньст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 152-1, 222, 251, 252, 254, 256, 257-263, 268, 283 КодексуУкраїни про адміністратвині правопорушення, 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до командира роти 6 батальйону 4 полку 1 УПП в м. Києві старшого лейтенанта поліції Данильчука Віталія Леонідовича про визнання протиправними дій та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного судучерез суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна