Справа № 807/221/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/3972/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Пліша М.А., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ФРУІТ" до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_2,

час ухвалення рішення: 09:34:51,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення: 25.10.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ФРУІТ" звернулося в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2017/200290/2 від 15.11.2017 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2017/10667 від 15.11.2017 року та зобов'язати відповідача, Львівську митницю ДФС, здійснити митне оформлення товару, визначеного в митній декларації №UA209140/2017/161101 за митною вартістю, визначеною ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ», у розмірі 346158,65 гривень шляхом заповнення аркушу коригування до митної декларації.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA209000/2017/200290/2 від 15.11.2017 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2017/10667 від 15.11.2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Львівської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ФРУІТ" витрати зі сплати судового збору в розмірі 881,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов'язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за резервним методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися. Суд першої інстанції вказує, що у спірному рішенні про коригування митної вартості такі дані відсутні.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині задоволення позову та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в експортній декларації країни відправлення №MRN 17ES9447 від 09.11.2017 р за кодом документу « 380-рахунок-фактура, інвойс» вказаний інший номер рахунку, ніж наданий дакларантом до митного оформлення. Також скаржник вказує, що в експертному висновку щодо висновку, наданому під час митного оформлення, експертом було поставлено за мету не отримання обєктивної інформації щодо ринкової ціни товару, що є його завданням, а встановлення ціни конкретного продажу, обставин здійснення якого він не досліджував. Щодо таблиці розрахунку вартості товару зазначає, що під час здійснення аналізу цінових пропозицій вплив визначальних характеристик товару на рівень вартості не досліджувався.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01 серпня 2017 року між ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ» (Покупець) та компанією SMD Trading Kft (Постачальник) укладено Контракт №4 про поставку свіжих фруктів (а.с. 21-28). 05 листопада 2017 року між вказаними сторонами укладено Додаток до Контракту №4 від 01.08.2017 року, за яким, для виконання Контракту №4 від 01.08.2017 року, SMG Trading Kft має можливість поставляти товар ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ» через інші компанії, в тому числі з інших країн світу, таких як NUFRI S.A.T. (Spain) та інших можливих компаній (а.с.30-31). У відповідності до Контракту 14 листопада 2017 року ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ» з метою митного оформлення наступного товару: продукти рослинного походження, клементини свіжі, врожаю 2017 року, призначені для громадського харчування, не розфасовані для роздрібної торгівлі, без первинної упаковки, вирощені в Іспанії, подало до митного органу (Львівської митниці ДФС) митну декларацію №UA209140/2017/160716 та інші товаросупровідні документи, розрахувавши митну вартість за ціною договору (а.с. 52-53). Митна вартість товару зазначалась у розмірі 8460,00 Євро (без врахування витрат за транспортування у розмірі 2400,00 Євро) за 21000 кг товару (у розрахунку митної вартості 0,5172 євро за кг). Для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, разом з митною декларацією №UA209140/2017/160716 подано наступні документи, які підтверджують числові значення митної декларації: Контракт №4 від 01.08.2017р. (а.с. 21-28), інвойс №1 від 09.10.2017р. (а.с.33), платіжне доручення в іноземній валюті від 08.11.2017р. (а.с.32), договір - замовлення №09/11 транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом від 09.11.2017р. (а.с. 29), довідка про транспортні витрати від 13.11.2017р., рахунок про надання транспортно-експедиторських послуг №09/11 від 09.11.2017р. (а.с.34), митні декларації, за якими було раніше ввезено товар: №№ UA305200/201024654 від 25.10.2017р. та UA305200/2017/026678 від 11.11.2017 р.(а.с.55-58), митну декларацію країни відправлення MRN 17ES9447 від 09.11.2017 р.(а.с.54), вантажну накладну (CMR) №15827 від 09.11.2017р (а.с.59). Окрім цього позивачем, у відповідь на електронну вимогу митного органу від 14.11.2017 року про надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість, для митного оформлення товару за вищенаведеною митною декларацією, додатково надано прайс - лист виробника (NUFRI S.A.T. (Spain) від 01.10.2017 року (а.с.36) та Додаток до Контракту №4 від 01.08.2017 року, за яким для виконання Контракту №4 від 01.08.2017 року SMG Trading Kfit має можливість поставляти товар ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ» через інші компанії, в тому числі з інших країн світу, таких як NUFRI S.A.T. (Spain) та інших можливих компаній. Всупереч діючим нормам митного законодавства відповідач виніс Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2017/200290/2 від 15.11.2017 року (а.с17-18) та у зв'язку з цим відмовлено в оформленні товару шляхом прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2017/10667 від 15.11.2017 року (а.с19-20). З метою недопущення псування товару ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ» подало для митного оформлення митну декларацію №UA209140/2017/161101 (а.с.60-61), вимушено задекларувавши митну вартість за визначеною відповідачем методом та ціною 517197,78 гривень за 21000 кг товару у розрахунку митної вартості 0,7918 євро за кг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно із ч. 2 ст. 53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 57 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обовязковою обставиною, з якою закон повязує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (частина третя статті 54 МК України).

При цьому в частині шостій статті 54 МК України визначено виключний перелік підстав, за яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що позивач надав Митниці для митного оформлення імпортованого товару всі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, натомість відповідач не мав законних підстав для витребовування додаткових документів та, як наслідок, для відмови в митному оформленні товару за заявленою Товариством митною вартістю, оскільки не довів, що подані декларантом документи були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації.

Так, колегія суддів звертає увагу, що митний орган зобовязаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Також відповідач не обґрунтував та не довів неможливості визначення митної вартості за ціною контракту та неможливості її визначення за жодним методом, що передує резервному.

Вимоги частин третьої-четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого Митницею рішення про коригування митної вартості товарів.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога позивача про зобов'язання відповідача, Львівську митницю ДФС, здійснити митне оформлення товару, визначеного в митній декларації №UA209140/2017/161101 за митною вартістю, визначеної ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ» у розмірі 346158,65 гривень шляхом заповнення аркушу коригування до митної декларації, до задоволення не підлягає, оскільки митне оформлення товару вже завершене, що визнано сторонами в судовому засіданні суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 807/221/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 18.03.2019 р.