Справа № 826/14359/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2019 року № 826/14359/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» (, адреса: 03067, Київ, провулок Чугуївський, 19-А) (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська Площа, 8) (далі - відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, оформлені Рішенням комісії ДФС з питань розгляду скарги від 05 січня 2018 року № 540965/36356514, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкової накладної № 33 від 12.12.2017 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- вважати податкову накладну № 33 від 12 грудня 2017 року прийнятою та зареєстрованою (операційним днем), коли вона була надіслана Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» до Державної фіскальної служби України;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, оформлені Рішенням комісії ДФС з питань розгляду скарги № 540968/36356514, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкової накладної № 25 від 08 грудня 2017 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- вважати податкову накладну № 25 від 08 грудня 2017 року прийнятою та зареєстрованою (операційним днем), коли вона була надіслана Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» до Державної фіскальної служби України;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, оформлені Рішенням комісії ДФС з питань розгляду скарги № 540967/36356514, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкової накладної № 9 від 04 грудня 2017 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- вважати податкову накладну № 9 від 04 грудня 2017 року прийнятою та зареєстрованою (операційним днем), коли вона була надіслана Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» до Державної фіскальної служби України;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, оформлені Рішенням комісії ДФС з питань розгляду скарги від 05 січня 2018 року № 540969/36356514, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкової накладної № 46 від 15 грудня 2017 року , складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- вважати податкову накладну № 46 від 15 грудня 2017 року прийнятою та зареєстрованою (операційним днем), коли вона була надіслана Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» до Державної фіскальної служби України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним у встановленому законодавством порядку складено та направлено до контролюючого органу податкову накладну №33 від 12 грудня 2017 року, податкову накладну №25 від 08 грудня 2017 року, податкову накладну №9 від 04 грудня 2017 року та податкову накладну №46 від 15 грудня 2017 року, реєстрація яких необґрунтовано була зупинена та запропоновано надати пояснення та/або копії документів. Позивач вказав на те, що первинні документи на підтвердження показників, зазначених у податкових накладних були надані. Однак, комісією прийнято рішення про відмову в прийнятті податкових накладних. Дії ДФС України оформлені даним рішенням позивач вважає необґрунтованими, вчиненими з порушенням норм законодавства та без дослідження наданих позивачем документів та пояснень. Крім того зазначив, що усі рішення відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних буди оскаржені ним до комісії контролюючого органу, проте відповідей на зазначені скарги позивачем отримано не було.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач направив до суду відзив на адміністративний позов з доказами направлення даного відзиву на адресу позивача.

Відповідач у відзиві заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначив, що у реєстрації податкових накладних було відмовлено, оскільки позивач надав не всі документи, передбачені Вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567.

28 листопада 2018 року позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем порушено норми підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки ним у квитанціях №1 не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної. Крім того, у квитанціях №1 відповідачем зазначено лише про невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД, що не відповідає жодному критерію, визначеному пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Державної фіскальної служби України Позняк Катерини Миколаївни про залучення Головного управління ДФС у м. Києві до участі у справі в якості співвідповідача.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України склав податкові накладні:

- №33 від 12 грудня 2017 року, яка 27 грудня 2017 року була направлена до контролюючого органу з метою реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН);

- №25 від 08 грудня 2017 року, яка 28 грудня 2017 року була направлена до контролюючого органу з метою реєстрації в ЄРПН;

- №9 від 04 грудня 2017 року, яка 29 грудня 2017 року була направлена до контролюючого органу з метою реєстрації в ЄРПН;

- №46 від 15 грудня 2017 року, яка 29 грудня 2017 року була направлена до контролюючого органу з метою реєстрації в ЄРПН.

Згідно квитанції №1, яка була отримана позивачем 28 грудня 2017 року податкова накладна від 12 грудня 2017 року №33 була прийнята, але реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено.

На виконання положень підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України позивачем направлено на адресу ДФС України повідомлення від 02 січня 2018 року №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним.

За результатами розгляду поданих позивачем документів та пояснень комісією Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (далі - комісія ДФС) прийнято рішення від 05 січня 2018 року №540965/36356514, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної від 12 грудня 2017 року №33.

Вважаючи протиправним рішення відповідача від 05 січня 2018 року №540965/36356514 щодо відмови у прийнятті податкової накладної від 12 грудня 2017 року №33, позивач оскаржив його до комісії ДФС України з розгляду скарг, проте на даний час комісією ДФС України з розгляду скарг рішення не прийнято та на адресу позивача не направлено.

Згідно квитанції №1, яка була отримана позивачем 28 грудня 2017 року податкова накладна від 08 грудня 2017 року №25 була прийнята, але реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено.

На виконання положень підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України позивачем направлено на адресу ДФС України повідомлення від 03 січня 2018 року №4 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним.

За результатами розгляду поданих позивачем документів та пояснень комісією Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (далі - комісія ДФС) прийнято рішення від 05 січня 2018 року №540968/36356514, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної від 08 грудня 2017 року №25.

Вважаючи протиправним рішення відповідача від 05 січня 2018 року №540968/36356514 щодо відмови у прийнятті податкової накладної від 08 грудня 2017 року №25, позивач оскаржив його до комісії ДФС України з розгляду скарг, проте на даний час комісією ДФС України з розгляду скарг рішення не прийнято та на адресу позивача не направлено.

Згідно квитанції №1, яка була отримана позивачем 30 грудня 2017 року податкова накладна від 04 грудня 2017 року №9 була прийнята, але реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено.

На виконання положень підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України позивачем направлено на адресу ДФС України повідомлення від 02 січня 2018 року №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним.

За результатами розгляду поданих позивачем документів та пояснень комісією Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (далі - комісія ДФС) прийнято рішення від 05 січня 2018 року №540967/36356514, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної від 04 грудня 2017 року №9.

Вважаючи протиправним рішення відповідача від 05 січня 2018 року №540967/36356514 щодо відмови у прийнятті податкової накладної від 04 грудня 2017 року №9, позивач оскаржив його до комісії ДФС України з розгляду скарг, проте на даний час комісією ДФС України з розгляду скарг рішення не прийнято та на адресу позивача не направлено.

Згідно квитанції №1, яка була отримана позивачем 30 грудня 2017 року податкова накладна від 15 грудня 2017 року №46 була прийнята, але реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено.

На виконання положень підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України позивачем направлено на адресу ДФС України повідомлення від 03 січня 2018 року №5 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним.

За результатами розгляду поданих позивачем документів та пояснень комісією Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (далі - комісія ДФС) прийнято рішення від 05 січня 2018 року №540969/36356514, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної від 15 грудня 2017 року №46.

Вважаючи протиправним рішення відповідача від 05 січня 2018 року №540969/36356514 щодо відмови у прийнятті податкової накладної від 15 грудня 2017 року №46, позивач оскаржив його до комісії ДФС України з розгляду скарг, проте на даний час комісією ДФС України з розгляду скарг рішення не прийнято та на адресу позивача не направлено.

На підставі зазначеного, вважаючи протиправними рішення відповідача щодо відмови у прийнятті податкових накладних та не розгляді комісією ДФС України його скарг, позивач оскаржив їх до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Положеннями пункту 13 Порядку №1246 встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно із підпунктом 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту квитанцій щодо податкових накладних №33 від 12 грудня 2017 року, №25 від 08 грудня 2017 року, №9 від 04 грудня 2017 року, №46 від 15 грудня 2017 року, складених позивачем видно, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13 червня 2017 року №567.

Однак, в порушення положень підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, відповідачем не зазначено у квитанції конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, який став підставою для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Причинами для зупинення реєстрації податкових накладних у вказаних квитанціях зазначено наступне: «ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13 червня 2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8471.<%REFINE%>».

У квитанціях позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

З оскаржуваних рішень комісії ДФС від 05 січня 2018 року №540965/36356514, від 05 січня 2018 року №540968/36356514, від 05 січня 2018 року №540967/36356514 та від 05 січня 2018 року №540969/36356514 вбачається, що відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України було прийнято рішення про відмову у реєстрації накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 Податкового кодексу України.

Такі документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України до Комісії ДФС України для прийняття Рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Суд встановив, що на виконання положень підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України позивач направив копії документів та пояснення до господарських операцій, щодо яких була складена податкова накладна:

- від 12 грудня 2017 року №33, а саме: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб за №0016955 від 03 червня 2014 року, рахунок на оплату №1653 від 11 грудня 2017 року, платіжне доручення №2182 від 12 грудня 2017 року, платіжне доручення №2189 від 12 грудня 2017 року;

- від 08 грудня 2017 року №25, а саме: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб за №0016955 від 03 червня 2014 року, рахунок на оплату №1327 від 11 жовтня 2017 року, видаткова накладна №2089 від 08 грудня 2017 року;

- від 04 грудня 2017 року №9, а саме: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб за №0016955 від 03 червня 2014 року, рахунок на оплату №1567 від 30 листопада 2017 року, платіжне доручення №2125 від 04 грудня 2017 року;

- від 15 грудня 2017 року №46, а саме: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб за №0016955 від 03 червня 2014 року, видаткова накладна №2130 від 15 грудня 2017 року, платіжне доручення №1934 від 13 жовтня 2017 року, платіжне доручення №1225 від 27 вересня 2017 року,

які були отримані фіскальним органом, що не заперечується представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

У рішеннях комісії ДФС від 05 січня 2018 року №540965/36356514, від 05 січня 2018 року №540968/36356514, від 05 січня 2018 року №540967/36356514 та від 05 січня 2018 року №540969/36356514 підставою для відмови у реєстрації податкових накладних вказано: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування».

При цьому, комісією ДФС лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин справи, зокрема, посилання на конкретний документ, який складений з порушенням законодавства та з яким саме порушенням він складений.

Позивач стверджує, що первинні документи, оформлені в рамках господарських відносин з приводу виготовлення та постачання касових апаратів, виробником яких є позивач, копії яких надані відповідачу для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкової накладної складеної у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов'язань.

У свою чергу відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів наявності підстав для відмови у реєстрації податкових накладних від 12 грудня 2017 року №33, від 08 грудня 2017 року №25, від 04 грудня 2017 року №9 та від 15 грудня 2017 року №46.

Суд вважає, що надані позивачем документи є достатньою підставою для реєстрації податкових накладних, а реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення комісії ДФС від 05 січня 2018 року №540965/36356514, від 05 січня 2018 року №540968/36356514, від 05 січня 2018 року №540967/36356514 та від 05 січня 2018 року №540969/36356514 щодо відмови в прийнятті податкових накладних від 12 грудня 2017 року №33, від 08 грудня 2017 року №25, від 04 грудня 2017 року №9 та від 15 грудня 2017 року №46 є необґрунтованими, не мотивованими та не відповідають положенням законодавства.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Водночас, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові №21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

У даному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку ефективним способом захисту прав позивача буде не визнання дій Державної фіскальної служби України, оформлених Рішенням комісії ДФС з питань розгляду скарг, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкових накладних, протиправними, а визнання протиправними та скасування рішень від 05 січня 2018 року №540965/36356514, від 05 січня 2018 року №540968/36356514, від 05 січня 2018 року №540967/36356514 та від 05 січня 2018 року №540969/36356514 комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкових накладних від 12 грудня 2017 року №33, від 08 грудня 2017 року №25, від 04 грудня 2017 року №9 та від 15 грудня 2017 року №46, а також зобов'язання відповідача зареєструвати податкові накладні (операційним днем), коли вони були надіслані позивачем.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 05 січня 2018 року №540965/36356514 комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкової накладної від 12 грудня 2017 року №33.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» від 12 грудня 2017 року №33 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою коли вона була надіслана до Державної фіскальної служби України, а саме: 27 грудня 2017 року.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення від 05 січня 2018 року №540968/36356514 комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкової накладної від 08 грудня 2017 року №25.

5. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» від 08 грудня 2017 року №25 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою коли вона була надіслана до Державної фіскальної служби України, а саме: 28 грудня 2017 року.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення від 05 січня 2018 року №540967/36356514 комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкової накладної від 04 грудня 2017 року №9.

7. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» від 04 грудня 2017 року №9 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою коли вона була надіслана до Державної фіскальної служби України, а саме: 29 грудня 2017 року.

8. Визнати протиправним та скасувати рішення від 05 січня 2018 року №540969/36356514 комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкової накладної від 15 грудня 2017 року №46.

9. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» від 15 грудня 2017 року №46 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою коли вона була надіслана до Державної фіскальної служби України, а саме: 29 грудня 2017 року.

10. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» сплачений ним судовий збір у розмірі 14 096, 00 грн. (чотирнадцять тисяч дев'яносто шість гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НД ПРОДАКШН» (, адреса: 03067, Київ, провулок Чугуївський, 19-А)

Боржник: Державна фіскальна служба України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська Площа, 8)

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов