Справа № 804/2986/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Справа № 804/2986/18

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/2986/18 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (далі підприємство, відповідач), у якому позивач просив суд стягнути податковий борг з Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" () на користь державного бюджету у розмірі 5 939 515, 06 грн., шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

При поданні даної позовної заяви до суду Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області також подано уточнений адміністративний позов, у якому позивач просить суд стягнути податковий борг з Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" () на користь державного бюджету у розмірі 1 445 512,51 грн., шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів".

Крім того, у вищезазначених позовних заявах Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до суду із клопотанням щодо залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Дніпровську обєднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Дніпропетровській області, мотивуючи зазначене клопотання тим, що рішення прийняте за результатами розгляду даної справи матиме вплив на права та обов'язки зазначеного суб'єкта владних повноважень.

Справі за вищезазначеним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 804/2986/18.

Подана Головним управління ДФС у Дніпропетровській області позовна заява не відповідала вимогам ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 27.04.2018р. була залишена без руху із встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху шляхом надання до суду власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання ухвали суду від 27.04.2018р. позивач виправив вказані недоліки позовної заяви.

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 04.06.2018р. відкрито провадження по справі №804/2986/18 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 09.07.2018р. о 10:30 год.

Крім того, ухвалою від 04.06.2018р. суд задовольнив клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи та ухвалив залучити до участі в адміністративній справі №804/2986/18 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Дніпровську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Згідно довідки секретаря судового засідання від 09.07.2018р. справи, призначені до розгляду на 09.07.2018р. знято з розгляду.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки №190 від 04.09.2018р. у період з 16.07.2018р. по 28.08.2018р. суддя Барановський Р.А. перебував у відпустці.

Наступне судове засідання по справі призначено на 24.09.2018р. о 15:00 год.

Суд усною ухвалою, проголошеною у судовому засіданні від 24.09.2018р. та відображеною секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 24.09.2018р., ухвалив закінчити підготовче провадження по справі та призначити розгляд справи по суті 01.10.2018р. о 10:30 год.

01.10.2018р. представник позивача звернувся до суду із клопотанням щодо надання додаткового часу для отримання від третьої особи інформації щодо раніше розстрочених сум боргу, яке підтримано іншими учасниками справи, у зв'язку з чим суд усною ухвалою, проголошеною у судовому засіданні від 01.10.2018р. та відображеною секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 01.10.2018р., ухвалив відкласти судове засідання по справі до 22.10.2018р. о 15:00 год.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки №235 від 22.10.2018р. суддя Барановський Р.А. 22.10.2018р. перебував у відпустці.

22.10.2018р. до суду надійшло від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області уточнення адміністративного позову, у якому позивач просить суд стягнути податковий борг з Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" () на користь державного бюджету у розмірі 734 171, 43 грн., шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів".

Наведене уточнення за своєю суттю та змістом фактично є заявою позивача про зміну (зменшення) позовних вимог.

Водночас, в порушення вимог ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області направлення вищезазначеної заяви про зміну позовних вимог відповідачу та третій особі, а також подано таку заяву з порушенням строку, встановленого ч.1 ст.47 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки усною ухвалою суду, проголошеною у судовому засіданні та відображеною секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 24.09.2018р. суд ухвалив закінчити підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 01.10.2018р., в той час як відповідна заява про змін предмету позову подана Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області до суду - 22.10.2018р.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для повернення поданого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області уточнення адміністративного позову згідно до вимог ч. 7 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим ухвалою від 23.10.2018р. судом повернуто заяву представника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про уточнення позовних вимог (зменшення позовних вимог) в адміністративній справі №804/2986/18.

Наступне судове засідання по справі призначено на 26.11.2018р. о 15:00 год.

У судовому засіданні від 26.11.2018р. суд оголосив перерву по справі до 17.12.2018р. о 13:00 год.

Учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи ОСОБА_1 окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи, однак у призначене на 17.12.2018р. уповноважені представники позивача, відповідача та третьої особи не з'явились.

17.12.2018р. до суду надійшло клопотання від представника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представники відповідача та третьої особи у призначене на 17.12.2018р. судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Будь-яких клопотань (пояснень) відповідачем та третьою особою до суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на приписи п. 1 ч. 3 та ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд адміністративної справи №804/2986/18 в порядку письмового провадження.

Ухвалами від 17.12.2018р. суд частково задовольнив клопотання Головного управління ДФС в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання адміністративного позову, а також відмовив у задоволенні клопотань Державного підприємства «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду у справі №804/2986/18.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача обліковується податкова заборгованість, яка з урахуванням уточненої позовної заяви, становить грн. При цьому, у клопотанні від 17.12.2018р. позивач зазначив, що станом на 17.12.2018р. податковий борг підприємства зменшився та складає 692 922, 96 грн., однак у добровільному порядку платником не погашено.

Позиція Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" відображена у відзиві на позовну заяву від 06.07.2018р. Відповідач зазначає, що визнає наявність у підприємства заборгованості в сумі 1 445 512, 51 грн. (сума боргу заявлена податковим органом на момент складання відзиву). Водночас, відповідач зауважив, що відносно суми боргу, що стягується вже є чинне рішення суду, яке виконується підприємством та виконання якого розстрочено згідно ухвали суду.

Будь-яких клопотань, заяв, пояснень від Дніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державне підприємство "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" () зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності - юридичну особу, яка перебуває на податковому обліку у Дніпровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків та зборів.

Як вбачається з матеріалів справи заявлена контролюючим органом до стягнення загальна сума податкового боргу підприємства по сплаті податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (далі- ПДВ) становить 141 386, 69 грн. та виникла внаслідок не сплати підприємством:

-самостійно задекларованих сум податкового зобов'язання, в т.ч. визначеного за декларацією за грудень 2016 року № від 09.03.2017р. (граничний термін сплати - 11.03.2017р.) на суму 367 686, 82 грн.;

-24.03.2017р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-24.04.2017р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-24.05.2017р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-24.06.2017р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-24.07.2017р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-24.08.2017р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-24.09.2017р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-24.10.2017р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-24.11.2017р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-24.12.2017р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-24.01.20178р. 16 281,49 грн. згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016 року на підставі рішення суду (ухвала ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. у справі №475вр-15/804/10375/14 щодо розстрочення податкового боргу);

-грошового зобовязання у вигляді штрафних санкцій (штраф 20%), нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення № від 30.03.2017р. в сумі 23 138, 23 грн.;

-пені, нарахованої відповідно до ст. 129 податкового кодексу України в автоматичному режимі в результаті несвоєчасної сплати узгоджених грошових зобов'язань у загальному розмірі 123 001, 42 грн. (в т.ч.: 21.03.2017р. в сумі 2515, 45 грн.; 22.03.2017р. в сумі 713,48 грн.; 19.04.2017р. в сумі 2704, 65 грн.; 20.04.2017р. в сумі 751, 75 грн.; 19.05.2017р. в сумі 2968, 70 грн.; 22.05.2017р. в сумі 790, 30 грн.; 21.06.2017р. в сумі 3147, 39 грн.; 23.06.2017р. в сумі 827, 50 грн.; 19.07.2017р. в сумі 4249, 13 грн.; 16.08.2017р. в сумі 5174, 85 грн.; 15.09.2017р. в сумі 5376, 87 грн.; 18.10.2017р. в сумі 3455, 55 грн.; 19.12.2017р. в сумі 196, 49 грн.; 17.01.2018р. в сумі 1558, 00 грн.; 01.02.2018р. в сумі 88 527, 99 грн.

Наявність зазначених сум податкового боргу підтверджується наявною у матеріалах справи інтегрованою карткою платника.

У звязку з несплатою вищезазначених сум податкові зобовязання відповідача по сплаті ПДВ набули статусу податкового боргу, у зв'язку з чим податковий орган звернувся до суду із зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

У відповідності до положень ст.ст. 67, 68 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, а також неухильно додержуватись Конституції, законів України.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі-ПК), встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1 ст. 36 ПК - податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Згідно з п.46.1 ст. 46 ПК, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.49.1 ст. 49 ПК, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.2 ст. 49 ПК передбачено, що платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно із п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

-календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу;

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

- календарному року для платників податку на прибуток для податкової декларації, яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Пунктами 54.1, 54.2 ст. 54 ПК передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом 'V цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК).

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження вищезазначеного податкового повідомлення-рішення у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 58.2. ст.58 ПК - податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 58.3 ст.58 ПК - податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Так, зважаючи на відсутність доказів оскарження платником вищевказаного податкового повідомлення-рішення сума грошових зобов'язань відповідача за вказаними рішенням є узгодженою і набула статусу податкового боргу платника податків.

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено поняття "пеня", у відповідності до якого - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобовязань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Статтею 129 ПК встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобовязання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного контролюючим органом у випадках, не повязаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання.

Згідно із п. 129.2 ст. 129 ПК - у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується.

Пунктом 129.3 ст. 129 ПК визначено, що нарахування пені закінчується:

- у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань;

- у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

- у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

- при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

На суми грошового зобовязання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобовязання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (п. 129.4 ст. 129 ПК).

На суми грошового зобовязання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Згідно п. 129.5 ст. 129 ПК - зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов'язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК - податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК - у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.3, п. 59.4 ст. 59 ПК).

На виконання вимог зазначеної норми, позивачем сформовано та направлено на адресу платника податкову вимогу №270-25 від 07.05.2014р. на суму 22 029, 00 грн. (отримано відповідачем - 07.05.2014р.).

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 ПК, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

Докази оскарження або відкликання зазначеної вимоги у матеріалах справи відсутні.

Контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи (п. 41.1 ст. 41 ПК).

Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК - контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК - стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп.20.1.19 та п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, відповідач має заборгованість по сплаті податку на прибуток, зокрема, в сумі 513 826, 57 грн., яка станом на момент розгляду справи відповідачем у добровільному порядку не погашена, у звязку з чим підлягає стягненню у примусовому порядку.

Водночас, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо стягнення з Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" податкового боргу у загальному розмірі 179 096, 39 грн., оскільки зазначена сума боргу складається із несплачених підприємством грошових зобовязань згідно графіка розстрочення сум від 16.03.2016р., складеного на виконання ухвали ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. (справа №475вр-15/804/10375/14) щодо відстрочення та розстрочення виконання постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 11.08.2014р. по справі №804/10375/14.

Тобто, судом встановлено, що стосовно відповідних сум податкового боргу відповідача ОСОБА_1 окружним адміністративним судом вже прийнято рішення щодо їх стягнення (зокрема, постанова ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 11.08.2014р. по справі №804/10375/14), у звязку з чим задоволення позовних вимог в частині повторного стягнення з Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" податкового боргу у загальному розмірі 179 096, 39 грн. фактично призведе до порушення принципів процесуального законодавства та подвійного оподаткування Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у звязку з чим суд доходить до висновку, що даній частині заявлених контролюючим органом до суду позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

При цьому, слід зауважити, що питання щодо повернення Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області суми надмірно сплаченого судового збору за звернення до суду із даним позовом вирішено в ухвалі суду від 17.12.2018р.

Частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Водночас, суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи №804/2986/18 позивач, як субєкт владних повноважень, не мав судових витрат, повязаних із залученням свідків та/ або проведенням експертиз, що виключає підстави для присудження таких витрат на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність доказів остаточної сплати узгоджених зобов'язань, суд доходить висновку, що позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення боргу - підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49600, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а; ) до Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (зазначене позивачем у позовній заяві місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, сел. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 42; ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, сел. Слобожанське, вул. Теплична, 13; ) про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути кошти з рахунків Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" у банках, які обслуговують Державне підприємство "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" () та з рахунків Державного підприємства "Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" як платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів на користь державного бюджету податковий борг в сумі 513 826, 57 грн. (пятсот тринадцять тисяч вісімсот двадцять шість гривень пятдесят сім копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2