Справа № 1340/3460/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 рокуЛьвів№857/799/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Луців І.І.

з участю представників: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі №1340/3460/18, (головуючий суддя Коморний О.І., проголошене о 15.08 год у м. Львів, повний текст рішення складений 01.12.2018р) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс» до ОСОБА_2 управління ДФС у Львівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС», звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою визнання протиправним та скасування рішення Комісії ОСОБА_2 управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 649499/30878290 від 16.04.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №10 від 21.03.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язання ОСОБА_3 фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 від 21.03.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квитанції, якою позивач був повідомлений про зупинення реєстрації податкової накладної, відсутні посилання на відповідний підпункт пункту 1.6. «Критеріїв ризиковості платника податку». Також зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної ДФС не вказала, які саме документи пропонується надати позивачу. Позивачем було направлено на адресу податкового органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній, з додатками у кількості 74 документи, а саме: видаткових накладних, рахунків, актів виконаних робіт, товаро-транспортних накладних, платіжних доручень, договору оренди офісу, договорів оренди транспортних засобів, штатного розкладу та інше. Однак, рішенням комісії ГУ ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 649499/30878290 від 16.04.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №10 від 21.03.2018 року. Позивач вважає, що оскаржуване рішення № 649499/30878290 від 16.04.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 21.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованим, оскільки платником податків надано необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено, та всі ці документи складені у відповідності до чинного законодавства України. Позивач на момент здійснення таких господарських операцій мав достатні технічні, трудові та матеріальні ресурси. У зв'язку із відмовою в реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до ДФС України із скаргою на рішення комісії № 649499/30878290 від 16.04.2018 року, однак за результатом розгляду скарги, позивачу відмовлено у задоволенні такої, а рішення комісії залишено без змін. Таким чином, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які складені у відповідності до вимог законодавства та свідчать про проведення господарських операцій позивачем та на те, що такі документи були надані відповідачу1, останній не мав правових підстав, на думку позивача, для відмови у реєстрації податкової накладної.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ОСОБА_2 управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 649499/30878290 від 16.04.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 21.03.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов'язано ОСОБА_3 фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 10 від 21.03.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС» датою її подання. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС» з ОСОБА_2 управління ДФС у Львівській області, за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1762 грн. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС» з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1762 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем ОСОБА_2 управлінням ДФС у Львівській області подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Вважає, що Комісією ГУ ДФС у Львівській області прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 10, оскільки позивачем не було подано усі необхідні первинні документи. Просить рішення суду першої інстанції касувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач та відповідач ОСОБА_3 фіскальна служба України в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОАЗІС» зареєстровано як юридичну особу за юридичною/податковою адресою: 79017, Львівська область, м. Львів, вул. Водогінна, буд. 2. Основним видом діяльності товариства є будівництво житлових і нежитлових будівель, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з ліцензією Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 25.08.2016 року № 31-Л, строк дії якої з 25.08.2016р. по 25.08.2021р., позивач має право на господарську діяльність з будівництва об'єктів IV і V категорій складності (за переліком робіт згідно з додатком). Основний вид господарської діяльності ТзОВ «ОАЗІС» - будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20, код ДК 016-2010 41.00.40). В рамках вказаного напрямку діяльності надаються наступні послуги: комплексне будівництво, реконструкція та ремонт у будівлях або спорудах; монтаж внутрішніх інженерних мереж (опалення, теплопостачання, електропостачання, водопостачання, вентиляції, кондиціонування і т.д.).

Між підприємством ТзОВ «ОАЗІС», (далі Генеральний підрядник) та підприємством ТзОВ «ТРАШ» (далі Замовник), укладений Договір № 21/11-17 будівельного підряду на виконання комплексу робіт «під ключ» від 21.11.2017 року. Згідно умов Договору Замовник доручає, а Генеральний підрядник здійснює виконання комплексу будівельно-монтажних робіт в приміщенні магазину «ТРАШ», розташованому за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 24д. Дата початку виконання робіт - 21 листопада 2017 року. Генеральний підрядник повинен виконати комплекс робіт до 21 січня 2018 року (дата завершення комплексу робіт).

Відповідно до умов договору ТзОВ «ТРАШ» здійснило ТзОВ «ОАЗІС» передоплату у сумі 500000,00 грн, проведено банком 21.03.2018 року, відповідно ТОВ «ОАЗІС» за першою подією виписана податкова накладна № 10 від 21.03.20218 року на загальну суму 500000 грн 00коп., у т.ч. ПДВ 20% - 83333 грн 33коп., в якій відображені «Комплекс будівельно-монтажних робіт в магазині «ТРАШ» розташованому за адресую: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 24д.»

Згідно квитанції №1, яка була отримана 29.03.2018 року, вищезазначену податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено, та зазначено підстави зупинення, зокрема вказано: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 21.03.2018 № 10 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

ТзОВ «ОАЗІС» 12.04.2018 року направило на адресу податкового органу Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, з додатками у кількості 74 документи, а саме: видаткових накладних, рахунків, актів виконаних робіт, товаро - транспортних накладних, платіжних доручень, договору оренди офісу, договорів оренди транспортних засобів, штатного розкладу та інше, що підтверджується квитанцією №1 отриманою 12.04.2018 року.

11.04.2018 року позивач подав пояснення відповідачу вих. №1104-1, де зазначено договори орендованих транспортних засобів, штатний розклад на 12.03.2018 року, види діяльності, докази придбаних товарів та виконаних робіт.

Рішенням Комісії ГУ ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 649499/30878290 від 16.04.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №10 від 21.03.2018 року. Підставою відмовлення у реєстрації вищевказаної податкової накладної відповідачем1 зазначено: ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них; первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Додатково зазначено, що відсутні договори з постачальниками, ТТН на перевезення придбаного товару, оплата за придбаний товар.

Позивач подав скаргу від 26.04.2018 року на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України з додатками в кількості 88, що підтверджується квитанцією № 1 від 26.04.2018 року.

Рішенням комісії з питань розгляду скарг №2832/30878290/2 від 05.05.2018 року скарга позивача залишена без задоволення та рішення комісії ОСОБА_2 управління ДФС України у Львівській області без змін. Підставою відмовлення у реєстрації вищевказаної податкових накладних зазначено: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги».

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що оскаржуване рішення комісії ОСОБА_2 управління ДФС у Львівській області містить формальну підставу для його прийняття, що зазначена у Постанові КМУ № 117, а саме ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них; первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Додатково зазначено, що відсутні договори з постачальниками, ТТН на перевезення придбаного товару, оплата за придбаний товар. Проте в оскаржуваному рішенні не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія ОСОБА_2 управління ДФС у Львівській області, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін. Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Судом встановлено, що позивачем за першою подією виписана податкова накладна № 10 від 21.03.20218 року на загальну суму 500000 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 20% - 83333 грн 33 коп., в якій відображені «Комплекс будівельно-монтажних робіт в магазині «ТРАШ» розташованому за адресую: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 24д.».

Відповідно до пунктів 5, 10, 11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (надалі - Порядок № 1246), після складення (з дотриманням вимог, установлених пунктами 200№.3, 200№.9 статті 200№ та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку) податкової накладної і накладення на неї електронного цифрового підпису, платник податку здійснює шифрування податкової накладної та надсилає її ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.

Згідно з пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН.

Після надходження податкової накладної до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється її розшифрування та проводиться перевірка зокрема відповідності податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризику, достатнім для зупинення її реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. За результатами перевірки формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної (пункти 12, 13 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу та на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» ДФС за погодженням з Мінфіном України затверджено критерії ризиковості платника податків, ризиковості здійснення операцій.

Відповідно п. п. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Згідно п. 12. Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 13 вказаного Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з ОСОБА_3 класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Судом встановлено, що у квитанції №1 отриманої 29.03.2018 року відсутні посилання на відповідний підпункт пункту 1.6. «Критеріїв ризиковості платника податку». Натомість зазначено, що ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків та запропоновано надати пояснення та/або копії документів. Однак, податковим органом не зазначено, які саме документи пропонується надати позивачу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №117 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.14 цього Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно пункту 15 цього Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з ОСОБА_3 класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 цього порядку передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

З матеріалів справи слідує, що позивач, ТзОВ «ОАЗІС», 12.04.2018 року направив на адресу податкового органу Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, з додатками у кількості 74 документи, а саме: видаткових накладних, рахунків, актів виконаних робіт, товаро - транспортних накладних, платіжних доручень, договору оренди офісу, договорів оренди транспортних засобів, штатного розкладу та інше, що підтверджується квитанцією №1 отриманою 12.04.2018 року. Окрім того, 11.04.2018 року позивач подав пояснення відповідачу вих. № 1104-1, де зазначено договори орендованих транспортних засобів, штатний розклад на 12.03.2018 року, види діяльності, докази придбаних товарів та виконаних робіт.

На підтвердження реального здійснення господарської діяльності, достатньої матеріально-технічної бази та штату працівників, позивачем надано суду наступні докази : ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 25.08.2016 року № 31-Л, строк дії якої з 25.08.2016р. по 25.08.2021р., яка надає право на господарську діяльність з будівництва об'єктів IV і V категорій складності (за переліком робіт згідно з додатком) (т.1 а.с.30-31); штатний розклад на 12.03.2018 року, де штат працівників зазначено в кількості 26 осіб (т.1 а.с.32); договір оренди нежитлового приміщення № 36/А/18 від 01.01.2018 року, у відповідності з яким ТзОВ «Спектр Сервіс Центр» (Орендодавець) передає ТзОВ «ОАЗІС» (Орендар) в тимчасове платне користування нежитлове приміщення по вул. Водогінна,2, м. Львів площею 6,46 кв. м під офісні приміщення; договір суборенди нежитлового приміщення № 04/01-1 від 04.01.2016р., у відповідності з яким ТзОВ «СІГМА» (Орендар) передає ТзОВ «ОАЗІС» (Суборендар) в тимчасове строкове користування об'єкти нерухомого майна: будівлі та споруди, розташовані за адресою: по вул. Ювілейна, 2Д, село Старі Кодаки, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл. для використання у господарській діяльності під виробничі та складські приміщення.

Щодо оренди транспортних засобів, які використовує в господарської діяльності для перевезення вантажів, позивач надав суду: договір оренди № 3/1 від 03.01.2017 року, договір оренди № 3/1 від 03.01.2018 року, орендодавець ТзОВ «СІГМА»; договір оренди № 2/1 від 03.01.2017 року, договір оренди № 2/1 від 03.01.2018 року, орендодавець ТзОВ «СІГМА». Крім того, позивачем надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) по вказаних договорах.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) та приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п.21 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно пункту 22 встановлено, що Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі. Бланк цього додатку містить розділи, в яких зазначені вичерпний перелік підстав відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування та передбачає обов'язкове зазначення податковим органом конкретних документів.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що в оскаржуваному рішенні №649499/30878290 від 16.04.2018 року Комісія зазначила в якості підстави для відмови в реєстрації «ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них; первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Додатково зазначено, що відсутні договори з постачальниками, ТТН на перевезення придбаного товару, оплата за придбаний товар», проте, зазначений висновок контролюючого органу спростовується наявними у справі письмовими доказами, а саме документами, які були надані позивачем на підтвердження здійснення господарської операції.

Позивачем на підтвердження виконання будівельно-монтажних робіт надано документи ( рахунки, платіжні доручення, видаткові накладні, виписані та зареєстровані податкові накладні) щодо здійснення придбання матеріалів у наступних підприємств: ТОВ «БРИЛЛІОН» (), ТОВ «БУДТОРГ КР» (), ТОВ «ІК Електролюкс» (), ТОВ «КЕРАМА ЕКСПЕРТ» (), ТОВ «ЛІБРА ЗЕТ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ ПЛАТІНУМ» (), ТОВ «ПОЛО-ЕЛЕКТРО» ().

На підтвердження проведення робіт в магазині «ТРАШ», розташованому за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 24д, позивач надав суду докази виконання таких із залученням наступних підприємств: ТОВ «БК САН» () - підприємство виконувало комплекс БМР згідно Договору № 06-11/17 від 21.11.2017 року, Акт № 1 від 29.12.2017 року, рахунок № 9 від 04.12.2017 року, платіжне доручення № 2379 від 04.12.2017 року, податкова накладна №3 від 04.12.2017 року на суму 79842,60 грн; Акт № 2 від 29.12.2017 року, рахунок № 11 від 21.12.2017 року, платіжне доручення № 187 від 22.12.2017 року, податкова накладна № 6 від 22.12.2017 року на суму 36155, 36 грн; Акт №3 від 29.12.2017 року, рахунок № 13 від 26.12.2017 року, платіжне доручення № 195 від 27.12.2017 року, податкова накладна № 8 від 27.12.2017 року на суму 60529,02 грн; Акт №6 від 31.01.2018 року, рахунок №3 від 12.01.2018 року, платіжне доручення № 176 від 16.01.2018 року, податкова накладна № 2 від 16.01.2018 року на суму 26895,32грн; ПП «СУЧАСНІ ОХОРОННІ ТЕХНОЛОГІЇ» () - підприємство виконувало проектування системи АПС та монтаж системи автоматичної пожежної сигналізації за Договором № 1535/17 від 20.12.2017 року, підписані акт виконаних робіт №1 від 24.01.2018 року на суму 20000,00 грн та акт № 220 від 24.01.2018 року на суму 5000,00 грн. Оплата за виконані роботи здійснена 21.12.2017р. згідно платіжного доручення № 2568 на суму 16 000,00 грн та 29.01.2018 року згідно платіжного доручення № 408 на суму 9000,00 грн без ПДВ.

Таким чином, висновок контролюючого органу спростовується наявними у справі письмовими доказами, а саме документами, які були надані позивачем на підтвердження здійснення господарської операції.

Рішення комісії ОСОБА_2 управління ДФС у Львівській області містить формальну підставу для його прийняття, що зазначена у Постанові КМУ № 117, а саме ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них; первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Додатково зазначено, що відсутні договори з постачальниками, ТТН на перевезення придбаного товару, оплата за придбаний товар.

Проте, в оскаржуваному рішенні не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія ОСОБА_2 управління ДФС у Львівській області, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Відповідно до п. 21. Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване рішення № 649499/30878290 від 16.04.2018 року про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної прийнято необґрунтовано з порушенням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, без зазначення у них мотивів їх прийняття, тому, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування такого рішення належить задовольнити.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_3 фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 від 21.03.2018 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п'яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної /розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

При цьому, згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, є достатні підстави для прийняття комісією рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних, тому позовні вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН подану ТзОВ «ОАЗІС» податкову накладну № 10 від 21.03.2018 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі №1340/3460/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 15.03.2019р.