Справа № 175/5008/18
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/5008/18
Провадження № 2-а/175/71/18
Рішенням

Іменем України

12 березня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.

при секретарі - Ратушній Л.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Кригіної В.В., Поздняк Р.М., Старостенка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

26 грудня 2018 року до Дніпропетровського районною суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови № 321 про накладання адміністративного стягнення від 14 грудня 2018 року, винесену ГУ ДФС у Дніпропетровській області в особі заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Сікіріною І.В.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова суперечить нормам чинного законодавства, оскільки винесена на підставі протоколів, оформлених з порушенням строків їх складання без своєчасного повідомлення його про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що порушило його права, передбачені вимогами ст. 268 КУпАП. Послався на сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, додатково надала пояснення, в яких обґрунтовуючи позовні вимоги, вказала, що на даний час триває процедура оскарження податкових повідомлень - рішень, винесених на підставі акту перевірки № № 66506/04-36-13-05/НОМЕР_1 від 20 листопада 2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що порушення норм діючого законодавства з боку ГУ ДФС у Дніпропетровській області не було.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що позивач з 10.06.2003 року перебуває на обліку (номер 5616) в Дніпровській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області як фізична особа-підприємець.

ГУ ДФС у Дніпропетровській області у період з 17.10.2018 року по 30.10.2018 рік проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_5 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік за наслідками якої складений акт № №66506/04-36-13-05/НОМЕР_1 від 20.11.2018 року.

Даним актом був зроблений висновок, у тому числі, про порушення позивачем ст. 1641 та ч. 1 ст. 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

04.12.2018 року за підписом заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Сікіріної І.В. було складено повідомленням № 74450/10/04-36-13-05 про запрошення позивача на 11.12.2018 року о 15.00 годині для складання та підписання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 1651, ст. 1641 КУпАП.

Вказане повідомлення позивач отримав лише 14.12.2018 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення відправлення.

11.12.2018 року працівниками ГУ ДФС у Дніпропетровській області був складаний акт про неявку ФОП ОСОБА_5 для складання та підпису протоколів.

Крім того, в цей же день, відносно позивача працівниками ГУ ДФС у Дніпропетровській області були складені протоколи № 321 та № 322 про адміністративні правопорушення.

14.12.2018 року заступником начальника Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області Сікіріною І.В. була винесена постанова № 321 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1641 КУпАП та ч.1 ст.1651 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 680 грн.

Вищезазначені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, докази в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в порушення положень 268 КУпАП не був належним чином повідомленими про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке було призначено на 14.12.2018 року, оскільки таке повідомлення він отримав саме в день розгляду справи 14.12.2018 року.

Відповідач внаслідок відсутності позивача не міг розглядати справи, оскільки станом на 14.12.2018 року у відповідача не було доказів про своєчасне сповіщення позивача про час та місце розгляду справи.

Вказана обставина відповідачем не спростована.

За приписами статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з. моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що акт за результатами перевірки був складений 20.11.2018 року.

Зважаючи на вимоги наведеної вище норми, протоколи про адміністративне правопорушення щодо позивача мали бути складені відповідачем не пізніше 21 листопада 2018 року. Натомість, позивач був запрошений для підписання протоколів листом від 04 грудня 2018 року, а самі протоколи, в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП, фактично були складені 11 грудня 2018 року.

При цьому у протоколі № 322 від 11.12.2018 року відсутня вказівка на частину статті 1641 КУпАП, що унеможливлює накладення стягнення, оскільки дана стаття містить дві частин, та за якою із них притягується позивач до відповідальності не зазначено.

Таким чином, допущені податковим органом порушення вимог закону при складанні протоколів № 321 та № 322 від 11.12.2018 року, за правилами допустимості і відповідності доказів. унеможливлює використання їх в якості доказу вчинення ОСОБА_5 адміністративних правопорушень.

Крім того, зі змісту протоколу № 321 від 11.12.2018 року вбачається, що позивачем вчинено правопорушення п.4 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, ч.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині заниження бази нарахування єдиного соціального внеску, а саме: суми доходу (прибутку) в межах максимальної величний, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 рік, що призвело до порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідальність передбачена ч.1 ст.1651 Кодексу України про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення.

Частина 1 ст. 1651 КУпАП передбачає порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне рахування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду У країни.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці 5 дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до ч8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої етапі 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

З огляду на зазначене і те, що платник єдиного внеску зобов'язаний нараховувати та сплачувати єдиний внесок щомісячно, не пізніше 20 числа наступного місяця, правопорушення передбачене ч. 1 ст. 165-1 КУпАП не має ознак триваючого правопорушення.

Як зазначено вище, останнім з встановлених податковою перевіркою періодів, у якому ФОП ОСОБА_5 було порушено порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є грудень 2017 року, тому передбачений ст.38 КУпАП двомісячний строк мав обчислюватись не від дати складання акту податкової перевірки № 66506/04-36-13-05/НОМЕР_1 від 20.11.2018 року, а від дати вчинення самого правопорушення.

Таким чином, на час винесення постанови про накладання адміністративного стягнення №321 від 14.12.2018 року сплинув встановлений ст.38 КУпАП строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1651 КУпАП.

Отже суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не здійснена перевірка характеру наведених правопорушень, у зв'язку з цим, питання дотримання строку накладення адміністративного стягнення відповідачем не вирішено.

Крім того, суд зазначає, що за положеннями ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, платнику податків надано право на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з документів, доданих до матеріалів справи позивачем - накладної ПАТ «Укрпошта» з трек-номером 243 від 20.01.2019 pоку, опису вкладення та роздруківки з веб-сайту ПАТ «Укрпошта», на момент розгляду справи триває процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки контролюючого органу, а відтак в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України цей акт не є узгодженим, отже не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_5 у вчинені адміністративного правопорушення.

За приписами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи обставини, встановлені при розгляді справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що відповідач своє рішення не обґрунтував та прийняв його передчасно, а тому позов підлягає задоволенню, із скасуванням оскаржуваної постанови за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС Україні визначено, тю за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат вирішити згідно ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245-247, 251, 252, 254-257, 268, 280, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 78, 159-162, 241-246, 250, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №321 від 14 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1), винесену ГУ ДФС у Дніпропетровській області в особі заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Сікіріної І.В.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя С.О. Ребров