Справа № 200/10574/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 р. Справа№200/10574/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Шинкарьової І.В.,

при секретарі судового засідання - Заїченко Я.В.

за участю:

представник позивача не зявився

представник відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 (85323, АДРЕСА_1) до Головне управління ДФС у Донецькій області (87526, м. Маріуполь, 130-ї Таганрозької дивізії, б. 114) про оскарження рішення субєкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2В.) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду Донецької області з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати неправомірне рішення-повідомлення відповідача;

- зобовязати відповідача здійснити дії, спрямовані на відновлення порушених прав позивача в частині реалізації права на податкову знижку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за підсумками 2017 року позивач мав документально підтверджений дохід у вигляді заробітної плати в необхідному для застосування податкової знижки розмірі, своєчасно подав всі необхідні документи для отримання знижки до уповноваженого органу, а отже, бездіяльність відповідача щодо неповернення позивачу надміру утриманої суми податку з податку з доходів фізичних осіб є протиправною.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у своїх письмових запереченнях просив у задоволенні позову відмовити, оскільки громадянином ОСОБА_2 включено до витрат суму коштів в розмірі 20000 грн. за договорами довгострокового страхування життя. Проте, згідно страхового свідоцтва №200.8003300 момент набрання чинності договору настав 00 годин 00 хв. 29 грудня 2017 року, тобто протягом звітного 2017 року діяли на протязі 1 неповного місяця. Отже, до суми витрат на сплату страхових платежів за 2017 рік громадянином ОСОБА_2 дозволено включити тільки 1666, 67 грн. (20000 : 12 місяців х 1 місяць = 1666, 67 грн.), а сума повернення з бюджету за 2017 рік складає, згідно рядка 17 податкової декларації про майновий стан і доходи складає 300,02 грн. (30700,85. ( 170560 сума річного загального оподатковуваного доходу платника податку 1666, 67 грн.) х 18%. За результатом перевірки декларації про майновий стан і доходи позивача за 2017 рік було встановлено завищення суми витрат дозволених до включення до податкової знижки на суму 18333,33 що призвело до завищення суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатом звітного 2017 року на 3300,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

04 листопад 2018 року відкладено підготовче засідання у справі №200/10030/18-а на 26 грудня 2018 року о 13 годині 15 хвилин.

26 грудня 201 року розгляд адміністративної справи № 200/10574/18-а відкладено на 15 січня 2019 року о 12 годині 30 хвилин.

15 січня 2019 року розгляд адміністративної справи № 200/10030/18-а відкладено на 05 лютого 2019 року о 14 годині 00 хвилин.

Ухвалою суд від 05 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 лютого 2019 року на 13:45 год.

19 лютого 2019 року оголошено відкладення розгляду справи на 05 березня 2019 р. о 15:30 год.

Позивачем від 30 листопад 2018 року надано відповідь на відзив на позову заяву у якій позивач не згоден із відзивом відповідача та надав пояснення аналогічні позовним вимогам.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

31 травня 2018 позивачем подано до Покровської обєднаної державної інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області декларацію про майновий стан і доходи за звітний 2017 рік з метою отримання податкової знижки за накопичувальним страхуванням життя на підставі п.п.166.3.5. п.163.3 ст.166 Податкового кодексу України (зареєстрована у податковому органі за № 3138)./а.с. 8/

На підтвердження права на отримання податкової знижки позивачем до декларації було надано копії наступних документів: страхове свідоцтво від 29.12.2017 №200.8003300 /а.с. 9/; квитанцій про сплату страхових платежів № 185Е3F3632 на суму 20000,00 грн. /а.с. 10/, довідку про доходи за 2017 рік. /а.с. 11/

В поданій декларації було зазначено суму власного доходу, який включається до загального оподатковуваного доходу за 2017 рік 170560,19 грн. та суму податку, утриманого податковим агентом 33 259, 25 грн. (у тому числі 30700,85 грн податок на доходи їх осіб, 2558,4 грн. військовий збір).

Крім того, у рядку 17 декларації про майновий стан і доходи у Розділі V «Розрахунок суми податку, на яку зменшуються податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у звязку з використанням права на податкову знижку із статтею 166 розділу IV Податкового кодексу України» позивачем було визначено суму податку, на яку зменшуються податкові зобовязання у з використанням права на податкову знижку, в розмірі 3600,02 грн. Цю ж суму позивачем зазначено також у рядку 22.2 вказаної декларації як таку, що підлягає поверненню з бюджету.

Податкова знижка, визначена позивачем, складалась з витрат у виді сплачених сум страхових полісів за договорами страхування життя.

Згідно до умов страхового свідоцтва №200.800300 загальна страхова сума (розмір річного ануїтету) грн. 313 917, 53 грн.

Початок дії програми страхування позивача 29 грудня 2017 року, тобто протягом податкового 2017 року дане свідоцтво діяло протягом 1 місяця, а закінчення дії програми страхування 28 грудня 2032.

Згідно плану страхування укладений на 15 років , які поділені на 15 страхових періодів, наступні страхові внески за страховим періодом з 29 грудня 2019 року по 28 грудня 2020 року за основним страхуванням сплачуються не пізніше ніж 28 грудня 2019 року у розмірі викупної суми - 12105,54 грн. та розмірі зменшеної (редукованої) суми 18890,73 грн.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік позивача, з урахуванням наданих документів, які підтверджують право платника на отримання податкової знижки, а саме: Декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік від 03 липня 2018 року №3334, довідка про доходи з місця роботи за 2017 рік без дати та номеру, відомості про доходи заданими ЦБД ДРФО за 2017 рік, копія паспорта та картки платника податків, копія страхового свідоцтва № 200.8003300, копії квитанції № 185Е3F3632 від 28 грудня 2017 року на суму 20 000,00 грн., за результатами якої складено акт від 07 серпня 2018 року за №1017/05-99-45-12/НОМЕР_1. /а.с. 29-32/

Перевіркою встановлено, що при заповненні податкової декларації платником податку порушено вимоги:

- п.п.14.1.170 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого податкова знижка для фізичних осіб, які не є субєктами господарювання, документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку резидента у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом;

- п.п.166.2.1 п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, згідно з яким до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обовязково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання);

- п.п.166.3.5 п.166.3 ст.166 Податкового кодексу України до переліку витрат, дозволених до включення до податкової знижки включається сума витрат платника податку на сплату страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та пенсійних внесків, сплачених платником податку страховику-резиденту, недержавному пенсійному фонду, банківській установі за договорами довгострокового страхування життя, недержавного пенсійного забезпечення, за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом, а також внесків на банківський пенсійний депозитний рахунок, на пенсійні вклади та рахунки учасників фондів банківського управління як такого платника податку, так і членів його сім'ї першого ступеня споріднення, також внесків на банківський пенсійний депозитний рахунок, на пенсійні вклади та рахунки учасників фондів банківського управління як такого платника податку, так і членів його сімї першого ступеня споріднення, які не перевищують (у розрахунку за кожний з повних чи неповних місяців звітного податкового року, протягом яких діяв договір страхування).

При цьому контролюючий орган зазначив, що сума не може перевищувати розміру доходу, визначеного в абзаці першому підпункту 169.4.1 п. 169.4 ст. 169 Податкового кодексу України, в розрахунку на кожну особу, яка страхується, за кожний повний або неповний місяць страхування протягом звітного податкового року.

Тому, за висновком контролюючого органу, позивачем включено до витрат суму коштів в розмірі 20 000,00 грн. за договорами довгострокового страхування життя. Проте, згідно страхового свідоцтва №200.8003300 початок дії програм страхування розпочався 29.12.2017, тобто протягом звітного 2017 року діяла протягом 1 місяця. Отже, фактично з встановленими витратами згідно норм ПКУ сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету позивачу складає 300,02. грн., сума завищена 3300, 00 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 12 вересня 2018 року за № яким було збільшено податкові зобовязання на суму 3300,00 грн. /а.с. 34/

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно із підпунктом 14.1.170 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова знижка для фізичних осіб, які не є субєктами господарювання, документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку резидента у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.

Платник податку, який бажає скористатись податковою знижкою, заявляє про своє бажання шляхом подання податкової декларації за минулий календарний рік (до 1 травня року, наступного за звітним, в якому понесені витрати відповідно до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 164.6. статті 164 Податкового кодексу України, під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, обовязкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

При нарахуванні доходів у вигляді винагороди за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг) база оподаткування визначається як нарахована сума такої винагороди, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Відповідно до підпункту 166.1.1 пункту 166.1 статті 166 Податкового кодексу України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

Згідно з підпунктом 166.1.2 пункту 166.1 статті Податкового кодексу України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

До податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача).

Підпунктом 166.2.1. пункту 166.2 статі 166 Податкового кодексу України передбачено, що до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обовязково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання).

Згідно із підпунктом 166.3.5. пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України суму витрат платника податку на сплату страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та пенсійних внесків, сплачених платником податку страховику-резиденту, недержавному пенсійному фонду, банківській установі за договорами довгострокового страхування життя, недержавного пенсійного забезпечення, за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом, а також внесків на банківський пенсійний депозитний рахунок, на пенсійні вклади та рахунки учасників фондів банківського управління як такого платника податку, так і членів його сімї першого ступеня споріднення, які не перевищують (у розрахунку за кожний з повних чи неповних місяців звітного податкового року, протягом яких діяв договір страхування):

а) при страхуванні платника податку або за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом платника податку, або на банківський пенсійний депозитний рахунок, пенсійний вклад, рахунок учасника фонду банківського управління чи за їх сукупністю суму, визначену в абзаці першому підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу;

б) при страхуванні члена сімї платника податку першого ступеня споріднення або за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом, або на банківський пенсійний депозитний рахунок, пенсійний вклад, рахунок учасника фонду банківського управління на користь такого члена сімї чи за їх сукупністю 50 відсотків суми, визначеної в абзаці першому підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, в розрахунку на кожного застрахованого члена сімї.

На підтвердження права на отримання податкової знижки позивачем до декларації було надано копії наступних документів: страхове свідоцтво від 29 грудня 2017 року №200.8003300; квитанцій про сплату страхових платежів № 185Е3F3632 на суму 20000,00, довідку про доходи за 2017 рік, паспорту, реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Підпунктом 169.4.1. пункту 169.4 статті 169 Податкового кодексу України передбачено, що податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Законом України від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено такій розмір прожиткового мінімуму на 2017 рік: сума місячного прожиткового мінімуму у 2017 році складає 1600,00 грн.

Тобто, розмір податкової знижки не перевищує суми 1600 х 1.4х 12 = 26 880 грн., загальна сума податкової знижки 3600,02 грн. не перевищує суми річного загального податкового доходу платника податку 170560, 19 грн.

Разом з тим, загальний розмір нарахованої податкової знижки не може перевищувати суми загального оподатковуваного доходу платника податку, одержаного протягом звітного року у вигляді заробітної плати (п.п.166.4.2 п.166.4 ст.166 Податкового кодексу України) (п.п.166.4.2 п.166.4 ст.166 Податкового кодексу України).

Отже, між Позивачем та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» був укладений договір страхування життя, якій почав діяти з 29 грудня 2017. Факт укладання договору страхування посвідчується страхове свідоцтво № 200.8003300, в якому відображено вартість страхових послуг 20 000,00 грн і строк їх продажу 29 грудня 2017 рік.

28.12.2017 позивач сплатив вартість страхових послуг на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя», що підтверджується чеком №185E3F3632 на суму 20 000,00 грн.

За підсумками 2017 року, позивач, який є резидентом і має реєстраційний номер облікової картки платника податку, мав сукупний дохід з якого справлявся податок у розмірі 170 560,19 грн. у необхідному для застосуванні податкової знижки розмирі.

Однак, як правильно встановлено контролюючим органом, оскільки початок дії програм страхування розпочався 29 грудня 2017, тобто протягом звітного 2017 року діяли протягом 1 неповного місяця.

Зважаючи на положення законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, сума витрат, на яку дозволяється зменшення загального річного оподаткування доходу, одержаного позивачем за наслідками 2017 року складає, згідно розрахунку рядку 17 податкової декларації про майновий стан і доходи, - 300,02 грн. (30 700, 85 грн.:податок на доходи фізичних осіб (170560, 19 грн.:сума доходів 1666,67 грн.: суми витрат на сплату страхових платежів по розрахунку за один місяць) х 18 % ставка податку визначеному пунктом 167.1 статті 167 розділу IV ПКУ)

Оскільки платник податку може включити до податкової знижки, у зменшення оподатковуваного доходу-платника податку за наслідками звітного (податкового) 2017 року, визначеного з урахуванням положень п. 164.6 ст. 164 ПКУ, фактично здійснені ним протягом звітного (податкового) року витрати на сплату страхових платежів за договорами довгострокового страхування як такого платника податку, так і членів його сімї першого ступеня споріднення, які не перевищують (у розрахунку за кожний з повних чи неповних місяців звітного податкового року, протягом яких діяв договір страхування):

а) при страхуванні платника податку у 2017 році - 2240 грн. (у розрахунку на місяць);

б) при страхуванні члена сімї платника податку першого ступеня споріднення на користь такого члена сімї чи за їх сукупністю, в розрахунку на кожного застрахованого члена сімї у 2017 році 2240 грн. х 50 % = 1120 грн. (у розрахунку на місяць).

До податкової знижки за звітний календарний рік дозволено включати суми витрат, понесених платником податку за договорами дострокового страхування протягом звітного податкового року, то при включенні до податкової знижки за звітний рік слід враховувати суму витрат (частину) у розрахунку за кожний повний або неповний місяць страхування протягом якого діяв договір страхування з урахуванням встановлених обмежень.

У звязку з тим, що страхове свідоцтво № 200.8003300 набуває чинності з 29.12.2017 року, до суми витрат на сплату страхових платежів за 2017 рік позивачу необхідно включити 1666,67грн. ( 20000,00грн.: 12 місяців х 1 місяць = 1666,67грн.)

Враховуючи, що позивачем включено весь звітний період за 2017 рік замість 1го місяця грудня у звітному періоді 2017 року (момент набрання чинності договору страхування), суд дійшов до висновку щодо правомірності рішення відповідача про повернення з бюджету за 2017 рік позивачу саме у сумі 300, 02 грн.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат, передбачені ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (85323, АДРЕСА_1) до Головне управління ДФС у Донецькій області (87526, м. Маріуполь, 130-ї Таганрозької дивізії, б. 114) про визнання протиправним та скасувати неправомірне рішення-повідомлення відповідача; зобовязання відповідача здійснити дії, спрямовані на відновлення порушених прав позивача в частині реалізації права на податкову знижку відмовити.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 05 березня 2019 року.

Повний текст рішення складено та підписано протягом 15 березня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Шинкарьова І.В.