Справа № 460/267/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2019 року м. Рівне №460/267/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації
про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області про визнання протиправною відмови у призначенні державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї з 08.11.2018.

Ухвалою від 07.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сім'я позивача належить до категорії малозабезпечених, у зв'язку з чим вона звернулася до управління соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Вважає відмову у призначенні допомоги, мотивовану відсутністю медичного висновку лікарсько-консультаційної комісії відносно її доньки, протиправною та необґрунтованою. Зазначила, що працевлаштована та перебуває у трудових відносинах з навчальним закладом, а тому обов'язку надавати разом з заявою про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї такий медичний висновок у неї немає. За таких обставин, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач відзив у встановлений ухвалою суду строк без поважних причин не надав, а тому у відповідності до вимог частини шостої статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

08.11.2018 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області з заявою про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї.

Згідно з розпорядженням о/р НОМЕР_1 від 12.12.2018 позивачу відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги на підставі пункту 8 Порядку у зв'язку з недостатністю документів, а саме: медичного висновку (а.с.8).

Листом від 22.01.2019 управління, у відповідь на звернення позивача, повідомило, що ОСОБА_1 разом з заявою надала всі довідки, крім медичного висновку лікарсько-консультативної комісії про потребу у догляді за дитиною, внаслідок чого 12.12.2018 їй було відмовлено у призначенні допомоги (а.с.9).

Не погодившись з правомірністю відмови управління, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Основного Закону проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В положенні статті 48 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Реалізація конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям здійснюється відповідно до Закону України від 01.06.2000 №1768-III "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям".

Зокрема, відповідно до статті 1 цього Закону державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; малозабезпечена сім'я - це сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Статтею 4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" передбачено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім'ї; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім'ї аліменти; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів); довідка про наявність та розмір земельної частки (паю); довідка встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, про безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз'яснення порядку його оскарження.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" встановлено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 (далі - Порядок №250).

Згідно з пунктом 10 Порядку №250, соціальна допомога не призначається у разі, коли:

- працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);

- під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов сім'ї з'ясовано, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи та майно (здача у найм або оренду житлового приміщення (будинку) або його частини; один чи кілька членів сім'ї працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку; можливість отримання доходу від утримання худоби, птиці, інших тварин; дохід від народних промислів, використання наявної сільськогосподарської техніки, вантажної машини, мікроавтобуса тощо);

- особи, які входять до складу малозабезпеченої сім'ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв'язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов'язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім'ї;

- у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 працює старшою медичною сестрою Сваривецького навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад" Дубровицької районної ради Рівненської області та з 12.11.2016 по 11.11.2019 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду до виповнення їй 6-ти років, відповідно до наказу по закладу №42-к від 08.11.2016 (а.с.25).

Як свідчить зміст матеріалів позову, відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у призначенні державної соціальної допомоги у зв'язку з не наданням останньою медичного висновку лікарсько-консультативної комісії про потребу у догляді за дитиною.

На підтвердження свого права на державну соціальну допомогу, як особа, що доглядає за дитиною, яка потребує догляду, позивач подала копії медичних карток, консультативних висновків та епікризів (а.с.12-22). Водночас у позовній заяві власноруч вказала, що медичного висновку лікарсько-консультаційної комісії щодо її доньки, у відпустці по догляду за якою вона перебуває, не оформлено.

Разом з тим, суд наголошує, що для призначення соціальної допомоги особам, які доглядають за дітьми, які потребують догляду до досягнення ними шестирічного віку необхідний саме висновок лікарсько-консультативної комісії, а не будь-який інший документ про стан здоров'я особи.

При цьому, твердження позивача, що у зв'язку з тим, що вона перебуває у трудових відносинах з навчальним закладом, їй не потрібно подавати висновок лікарсько-консультаційної комісії про потребу у догляді за дитиною, судом оцінюються критично як такі, що суперечать чинному законодавству. Суд звертає увагу позивача на те, що медичні довідки та висновки, на підставі яких їй було надано відпустку по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду до виповнення їй 6-ти років, не є належними документами, на підставі яких може бути призначено державну соціальну допомогу. Факт працевлаштування позивача в даному випадку під сумнів не ставиться, однак вказаний вище медичний висновок лікарсько-консультативної комісії про потребу у догляді за дитиною є доказом того, що позивач як працездатний член малозабезпеченої сім'ї не працює протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що оскільки, позивач не надала Управлінню праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації висновок лікарсько-консультативної комісії про необхідність догляду за дитиною, то у відповідача були відсутні законні підстави приймати рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

Управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації, приймаючи відмову у призначення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а така відмова в повній мірі відповідає встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, неупередженості, добросовісності, розсудливості, пропорційності та своєчасності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, дійшов висновку, що дії відповідача вчиненні в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно. В той час як порушення прав позивача, про захист яких вона просила в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

За наведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Правові підстави для застосування статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області 19.09.2007) до Управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації (вул.Воробинська, 14а, м.Дубровиця, Дубровицький район, Рівненська область, 34100, ) про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 07 березня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.