Справа № 2а-8024/09/2670
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2009-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 жовтня 2009 року № 2а-8024/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Васильченко І.П., при секретарі Манічевій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПрокурора Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва
до Відкритого акціонерного товариства «Київський санітарно-технічний завод»
простягнення заборгованості

за участю представників сторін:

прокурор: Пятецька І.В.

від позивача: Овчаренко Т.М.

від відповідача: Ральченко В.П.

Обставини справи:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва до Відкритого акціонерного товариства «Київський санітарно-технічний завод»про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок порушення відповідачем Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за ним утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 107460,30 грн.

Ухвалою суду від 24.07.2009 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду на 18.08.2009 року.

18.08.2009 року розгляд справи судом відкладався за клопотанням відповідача.

16.09.2009 року в судовому розгляді оголошувалась перерва до 12.10.2009 року в порядку ст. 150 КАС України.

Прокурор та представник позивача в судових засіданнях 18.08.2009 року, 16.09.2009 року та 12.10.2009 року позовні вимоги підтримали в поновму обсязів та просили позов задовольнити.

В судових засіданнях 16.09.2009 року та 12.10.2009 року представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивачем не визначений період заборгованості відповідача по сплаті страхових внесків, крім того, зазначив, що в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, у зв'язку з чим відповідач просив суд закрити провадження в адміністративній справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, суд

Встановив:

ВАТ «Київський санітарно-технічний завод»є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»та ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 1 Закону «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески -це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону. Згідно ч. 3 ст 18 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Частиною 2 ст. 20 зазначеного Закону встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з ч. 12 ст. 20 вищевказаного Закону, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

В силу ч. 2 ст. 106 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Частиною 3 цієї ж норми Закону встановлено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і в строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про їх сплату. Протягом 10 робочих днів з дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Так, на виконання вимог Закону, позивачем направлена відповідачу Вимога №Ю.1415 від 05.06.2009 року на суму 292955,56 грн. Зазначена вимога отримана уповноваженою особою відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Статтею 106 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлено, що страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку. Про оскарження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів із дня звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду. Узгодження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки здійснюється на підставі заяви страхувальника, яка розглядається територіальним органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів після її отримання, та поданих страхувальником документів, що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі. У разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобов'язаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобов'язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Вимога №Ю.1415 від 05.06.2009 року на суму 292955,56 грн., отримана відповідачем, останнім оскаржена в установленому порядку не була, заборгованість за вказаною вимогою, відповідачем в повному обсязі не погашена.

Відповідач посилається на те, що в провадженні Окружного адміністративного суду розглядаються справи між тими ж сторонами, про той же предмет і з цих же підстав.

Такі посилання відповідача не відповідають дійсності, оскільки станом на день розгляду даної справи, в провадженні суду перебувають справи про стягнення з відповідача заборгованості за вимогою № 1415 від 03.02.2009 року на суму 189588,32 грн.; за вимогою № 1415 від 04.03.2009 року на суму 204690,35 грн., за вимогою № 1415 від 03.07.2009 року на суму 313495,64 грн. Отже, в провадженні суду перебувають спори між тими ж сторонами, проте предмет спору є різним.

Пунктом 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, затвердженої Постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, вимога формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Зазначене спростовує твердження відповідача стосовно того, що оскільки стягнення заявлені за вимогою під одним й тим самим номером 1415, то предмет спору один і той же.

Згідно положень п. 8 вказаної вище Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, вимога формується на підстав даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

Як вбачається з даних карток особового рахунку страхувальника ВАТ «Київський санітарно-технічний завод», копії яких наявні в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем складає 107460,30 грн.

Посилання відповідача на те, що ним вже сплачувались до Пенсійного фонду суми заборгованості, які він вважає, сплатив за вимогою № 1415 від 05.06.2009 року, спростовуються наступним.

Згідно Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, затвердженого Постановою Правління ПФ України від 19.01.2002 року № 2-4, проведення операцій з обліку платежів спеціалістом відділу (підвідділу) надходження доходів здійснюється в автоматичному режимі в хронологічному порядку за датами здійснення операцій на підставі відповідних документів, які підтверджують правильність та своєчасність цих операцій.

Пунктом 5 статті 106 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлено, що за рахунок сум, які надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 107460,30 грн. підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, є обґрунтованою, доведеною, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 107460,30 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Київський санітарно-технічний завод»(03146, м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних, 7, код 01412450) на користь Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва (р/р 12 в ГУ Ощадбанку по м. Києву та Київській області, МФО 322669, ) заборгованість в розмірі 107460 (сто сім тисяч чотириста шістдесят) грн. 30 коп.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко

Постанова складена в повному обсязі та підписана 20.10.2009 року.