Справа № 480/4473/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 р. Справа № 480/4473/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Веріч А.І.,

представника відповідача - Семерні І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_2 з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) року від 08.11.2018 № Ф-13570-17.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2018 року позивач отримала спірну вимогу, якою її зобов'язано сплатити 15819,54 грн. боргу з єдиного соціального внеску. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, оскільки припинила свою підприємницьку діяльність ще у 2010 році та не подавала звітів і не сплачувала податків як фізична особа - підприємець.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та пояснив, що відповідно до інформаційної бази даних ГУ ДФС у Сумській області в ІКПП ФОП ОСОБА_2 по платежу: «Єдиний внесок» (код бюджетної класифікації 71040000), 09.02.2018 проведено нарахування єдиного соціального внеску за 2017 рік, як підприємцю на загальній системі оподаткування, але сплата відсутня.

Також зазначає, що через внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 03.10.2017, нарахування єдиного внеску за 2018 рік відбулось поквартально, а саме за 1-3 квартали 2018 року. Таким чином, саме через наявність у ФОП ОСОБА_2 станом на 31 жовтня 2018 року недоїмки зі сплати єдиного внеску в загальному розмірі 15819,54 грн., ГУ ДФС у Сумській області було сформовано та надіслано вимогу № Ф-13570-17 від 08.11.2018.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими і просить відмовити у їх задоволенні.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець і 17 березня 2008 року взята на податковий облік, як суб'єкт підприємницької діяльності, у т.ч. як платник єдиного внеску.

З 17 березня 2008 року по 26 листопада 2018 року ФОП ОСОБА_2 перебувала на загальній системі оподаткування.

За інформацією з бази даних ГУ ДФС у Сумській області в ІКПП ФОП ОСОБА_2 по платежу: «Єдиний внесок» (код бюджетної класифікації 71040000), 09.02.2018 року проведено нарахування єдиного соціального внеску за 2017 рік, як підприємцю на загальній системі оподаткування, але сплата відсутня. У 2018 році також відбулись нарахування ЄСВ за 1-3 квартали 2018 року (а.с. 22).

08.11.2018 відповідачем сформовано спірну вимогу № Ф-13570-17, відповідно до якої ФОП ОСОБА_2 зобов'язана сплатити 15819,54 грн. заборгованості зі сплати єдиного внеску (а.с. 12).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законодавчим актом, що регулює правові відноси нарахування і сплати єдиного внеску є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464) у відповідності до якого видана Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі - Інструкція №449).

Згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464 та п.3 ч.1 II розділу Інструкції № 449, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464 - VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.3 р.3 Інструкції №449 для фізичних осіб-підприємців (на загальній системі оподаткування) єдиний внесок встановлюється відповідно до Закону в розмірі 22 відсотків на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких такий платник перебував на обліку як платник єдиного внеску.

У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такі платники зобов'язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника в силу припису ч.12 ст.9 Закону № 2464.

Фізичні особи - підприємці, які застосовують загальну систему оподаткування, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року (абзац 3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI у редакції, що діяла до 10.10.2017 року.

Фізичні особи, підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац 3 ч.8 ст.9 Закону №2464 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 28.12.2014 №77-VІІІ, у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148- VIII).

Згідно п.2 ст. 25 Закону № 2464, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Відповідно до п.4 ст.25 Закону № 2464, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно ч.3 VI розділу Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до ч.4 VI розділу Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.

За інформацією з бази даних ГУ ДФС у Сумській області в ІКПП ФОП ОСОБА_2 по платежу: «Єдиний внесок» (код бюджетної класифікації 71040000), 09.02.2018 проведено нарахування єдиного соціального внеску за 2017 рік, як підприємцю на загальній системі оподаткування, але сплата відсутня. У 2018 році також відбулись нарахування ЄСВ за 1-3 квартали 2018 року.

Суд зазначає, що через внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 03.10.2017, нарахування єдиного внеску за 2018 рік відбулось поквартально, а саме за 1-3 квартали 2018 року.

Таким чином, саме через наявність у ФОП ОСОБА_2 станом на 31 жовтня 2018 року недоїмки зі сплати єдиного внеску в загальному розмірі 15819,54 грн., ГУ ДФС у Сумській області було сформовано та надіслано вимогу № Ф-13570-17 від 08.11.2018, яку вручено позивачу 29.11.2018, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 21).

Отже, з аналізу вищенаведених норм діючого законодавства вбачається, що позивачка за наявності державної реєстрації фізичної особи-підприємця є платником єдиного внеску і зобов'язана була у 2017-2018 роках сплачувати єдиний внесок у порядку і строки визначені Законом № 2464 та Інструкцією № 449.

Згідно з ч.8 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755), фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою, а отже і позбавляється статусу платника єдиного внеску.

Відповідно до реєстраційних даних, ФОП ОСОБА_2 26.11.2018 було прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань під № 2001756.

Таким чином, останнім періодом, за який необхідно сплатити єдиний внесок, буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до положень абзацу 7 ч.1 ст.5 Закону України №2464, зняття з обліку фізичних осіб - підприємців, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, а осіб, які провадять незалежну професійну діяльність - за їхньою заявою, після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, така особа користується правами, виконує обов'язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем або особою, яка провадить незалежну професійну діяльність (ч.4 ст.6 Закону України № 2464).

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 є платником єдиного внеску, відповідно до вимог Закону України № 2464 та Інструкції № 449, оскільки до 26.11.2018 значилась як фізична особа - підприємець.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога ГУ ДФС у Сумській області від 08.11.2018 № Ф-13570-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску сформована відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах повноважень, а отже, є законною і обґрунтованою, а тому, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно ст.139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, питання щодо повернення судових витрат у вигляді сплаченого судового збору судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 березня 2019 року.

Суддя С.М. Глазько