Справа № 405/4225/17
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4225/17
Провадження №2-а/405/163/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому адміністративну справу № 405/4225/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 лейтенанта батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 лейтенанта батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2про скасування постанови серії АР № 822806 в справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2017 року. На обґрунтування позову зазначив, що 31.07.2017 року відповідачем було складено оскаржувану ним (позивачем) постанову серії АР № 882806, відповідно до якої його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., та в даній постанові зазначено, що він (позивач) нібито 31.07.2017 року об 11 год. 20 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 в місті Кропивницькому по вул. Гоголя, 66 та під час руху транспортного засобу користувався засобами звязку, тримаючи їх у руці, чим порушив п. 2.9 «д» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вказав, що вважає вказану вище постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у звязку з тим, що після зупинки відповідачем його (позивача) транспортного засобу, та звинувачення відповідача у порушенні ним (позивачем) п. 2.9 «д» ПДР України, тобто користування засобом звязку, тримаючи його у руці під час руху автомобіля, він (позивач) пояснив, що засобами звязку під час руху автомобіля не користувався, однак інспектор, незважаючи на надані пояснення, та не надавши на його (позивача) прохання будь-яких доказів вчинення ним (позивачем) вказаного правопорушення виніс оскаржувану постанову.

Також позивач зазначив, що у порушення вимог ст. ст. 251,256 КУпАП під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не наведено належних та допустимих доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, та не зазначено мотиви відхилення інших доказів та доводів, на які він (позивач) посилався, та не зазначено прізвища імя, по батькові та адреси свідків, які надали пояснення на окремому аркуші та які підтверджують викладені ним (позивачем) обставини, натомість, винесена відповідачем постанова ґрунтується лише на субєктивній думці відповідача та не ґрунтується на належних та обєктивних доказах. За викладених обставин він (позивач) вважає, що відповідачем порушено вимоги КУпАП та притягнуто його (позивача) до адміністративної відповідальності за відсутності його вини та без урахування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Ухвалою суду від 10 серпня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 VII Розділу Перехідні положення КАС України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, у звязку з чим розгляд зазначеної справи продовжено за правилами КАС України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року.

Ухвалою суду від 05 березня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Кропивницький.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, подав до суду заяву, яка зареєстрована в суді за вх. № 5887 від 05 березня 2018 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 3 лейтенанта батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, заперечення (відзив на позов) відсутні.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Кропивницький в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні.

Зваживши обставини, викладені в позовній заяві, дослідивши письмові докази у справі, а також наданий відповідачем DVD-R диск відео-фіксація з місця адміністративного правопорушення, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31.07.2017 року відповідачем було винесено постанову серії АР № 822806 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що 31.07.2017 року об 11 год. 20 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_2, по вул. Гоголя, 66 в м. Кропивницький, користувався засобами звязку, тримаючи їх у руці та розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 (д) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Правомірність та законність прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення оскаржується позивачем.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п. 2.9 (д) ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм, викладених в ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що в якості доказу скоєння позивачем правопорушення, відповідачем надано цифровий носій інформації - DVD-R диск, та із досліджених під час судового розгляду справи відео-файлів встановити факт скоєння позивачем ОСОБА_1 правопорушення, а саме: користування під час руху автомобіля засобами звязку, тримаючи їх у руці, тим самим порушення п. 2.9 «д» ПДР України з наданих відповідачем зазначених вище доказів, не виявляється можливим, більш того, з наданого відповідачем доказу фіксації правопорушення, який досліджений судом під час розгляду справи, містяться відеозаписи, які (відеозаписи) були здійснені вже після зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, при цьому, на вказаних та безпосередньо досліджених судом відеофайлах відсутня фіксація самого правопорушення.

З огляду на зазначене, беручи до уваги твердження позивача про те, що він, керуючи 31.07.2017 року транспортним засобом - автомобілем Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_2, по вул. Гоголя, 66 в м. Кропивницький, не користувався засобом звязку, а саме: мобільним телефоном, тримаючи його у руці, при цьому, зазначені твердження позивача не спростовані відповідачем шляхом надання суду належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що постанова серії АР № 822806 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.07.2017 року, винесена відповідачем, не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем вимог п. 2.9 (д) ПДР України та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач, визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та у порушенні ним вимог п.2.9 (д) ПДР України, а саме користування засобами зв'язку, тримаючи їх у руці, під час керування транспортним засобом, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення за відсутності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не проведено всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи, на підставі чого адміністративний позов ОСОБА_1 . підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 822806 від 31.07.2017 року відносно ОСОБА_1, як така, що винесена відповідачем в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 лейтенанта батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 822806 від 31 липня 2017 року, винесену інспектором роти № 3 лейтенантом батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, через Ленінський районний суд м. Кіровограда

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_4