Справа № 804/6245/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 р. Справа № 804/6245/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Барановського Р.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська, контролюючий орган, податковий орган) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1, у якому просить суд стягнути з відповідача податкову заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 73 037, 18 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю непогашеної заборгованості відповідача.

Заперечень на позовну заяву відповідачем до суду не надано.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, 14.11.1970 р.н.) перебуває на обліку у ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська як платник податків.

За обліковими даними контролюючого органу відповідач має податкову заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 73 037, 18 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (далі- ПДФО) виникла в результаті несплати податкових зобов'язання визначеного:

- податковим повідомленням-рішенням № від 27.04.2016р., яким збільшено грошове зобов'язання підприємства з ПДФО шляхом застосування штрафних санкцій в сумі 170, 00 грн.), яке отримане відповідачем - 30.05.2016р. та сформоване контролюючим органом на підставі Акту перевірки №1175/04-61-1304/НОМЕР_1 від 12.04.2016р. (акт перевірки та прийняте на його підставі рішення направлені контролюючим органом на податкову адресу відповідача, однак дані відправлення повернуто позивачу працівниками поштової служби з відміткою про неможливість вручення та закінчення терміну зберігання);

- податковим повідомленням-рішенням № від 27.04.2016р., яким збільшено грошове зобов'язання підприємства з ПДФО на загальну суму 71 867, 18 грн. (в т.ч.: за основним платежем - 58 293, 74 грн. та за штрафними санкціями - 14 573, 44 грн.)(акт перевірки та прийняте на його підставі рішення направлені контролюючим органом на податкову адресу відповідача, однак дані відправлення повернуто позивачу працівниками поштової служби з відміткою про неможливість вручення та закінчення терміну зберігання);

Докази оскарження в адмінстративному або судовому порядку вищезазначеного актів перевірок та податкових повідомлень-рішень відповідачем до суду не надано.

Наявність зазначених сум податкового боргу підтверджується роздрукуванням зворотного боку інтегрованої картки платника, у звязку з несплатою вищезазначених сум податкові зобовязання відповідача по сплаті податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування набули статусу податкового боргу, у зв'язку з чим податковий орган звернувся до суду із зазначеним позовом.

Згідно із ст. 67 Конституції України встановлено - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України ж передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі-ПК), встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1 ст. 36 ПК - податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

За правилами ст. 57 ПК - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження зазначених актів перевірок та податкових повідомлень-рішень у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 58.2. ст.58 ПК - податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 58.3 ст.58 ПК - податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Так, зважаючи на відсутність доказів оскарження платником податкових повідомлень-рішень № та № від 27.04.2016р. сума заборгованості відповідача за вказаними рішеннями ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська, є узгодженою, і набула статусу податкового боргу платника податків.

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК - податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59 ПК).

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК).

На виконання вимог зазначеної норми, ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська сформовано та направлено на адресу платника податкову вимогу №2538-17 від 07.06.2016р. на суму 73 037, 18 грн., однак дане відправлення повернуто позивачу працівниками поштової служби з відміткою про неможливість вручення та закінчення терміну зберігання.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що ііснує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 ПК, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

Докази оскарження або відкликання зазначеної вимоги у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 має заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування становить у розмірі 73 037, 18 грн., яка відповідчем у добровільному порядку не погашена.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК - контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК - орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності заперечень та відсутністю доказів остаточної сплати узгоджених зобов'язань, позов Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, 14.11.1970 р.н.) на користь державного бюджету () заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 73 037,18 грн. (сімдесят три тисячі тридцять сім гривень вісімнадцять копійок).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_2