Справа № 620/3547/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3547/18 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документів для призначення йому пенсії за вислугу років на пільгових умовах; зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області його документи для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він має достатню кількість років вислуги у пільговому обчисленні, однак відповідачем незаконно відмовлено в підготовці та поданні до органів пенсійного фонду документів для призначення пенсії з підстав недостатньої календарної вислуги років. На думку позивача, чинне законодавство не ставить право на пенсію у залежність від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що враховуючи відсутність у ОСОБА_1 достатньої вислуги років Чернігівським прикордонним загоном правомірно відмовлено йому у направленні до Головного ГУ ПФУ в Чернігівській області відповідних документів, які необхідні для призначення пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.07.1992 року №393, до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зараховується служба на пільгових умовах, що, на думку позивача, необґрунтовано не враховано судом першої інстанції. Окрім того. Позивач вказує на те, що відповідач не наділений правом визначати наявність чи відсутність права у особи на отримання пенсії.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивача наказом начальника 105 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.07.2018 № 285-ос звільнено з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку з закінчення строку контракту) пункту 1 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас з правом носіння військової форми одягу.

На підставі наказу начальника 105 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.07.2018 № 285-ос позивача наказом від 01.08.2018 № 340-ос виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

У вересні 2018 року позивач звернувся до начальника Чернігівського прикордонного загону з заявою, в якій просив оформити та направити до органів пенсійного фонду матеріали для призначення пенсії за вислугу років.

Листом від 25.09.2018 № 30/3485 відповідач повідомив позивачу, що станом на 01.08.2018, а саме на момент виключення зі списків особового складу Чернігівського прикордонного загону, календарна вислуга років позивача становила 20 років 06 місяців 02 дні, а тому він не має права для призначення пенсії за вислугу років, відповідно і підстав для оформлення та направлення до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення пенсії за вислугу років немає.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до ст.17_1 наведеного Закону порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом «в» п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» установлено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, зокрема, на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком у справах охорони державного кордону України.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393.

Таким чином, до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

В той же час, порядок подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджено постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402, відповідно до п.1 якого заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства транспорту та зв`язку України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової адміністрації України, Державного департаменту України з питань виконання покарань ( далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів ( далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно з п.12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України або відмовити у такому поданні.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №537/1980/16-а, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Пунктом 1 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 травня 2007 року №342 «Про визначення уповноважених структурних підрозділів, на які покладаються функції підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій» визначено уповноваженим структурним підрозділом фінансово-економічне управління Адміністрації Державної прикордонної служби України та управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України. Пунктом 2 вказаного Наказу визначено вказаним уповноваженим структурним підрозділам подання до головних управлінь Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення пенсій військовослужбовцям, відповідно до вимог постанови Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1.

Колегія суддів зазначає, що позивач не звертався з відповідною заявою до фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України чи управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, які є уповноваженими структурними підрозділами Державної прикордонної служби України, через які подаються заяви про призначення пенсії за вислугу років.

В той же час, Чернігівський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України не є відповідним уповноваженим структурним підрозділом, через який подаються заяви про призначення пенсії за вислугу років, що передбачений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1.

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями, щодо вирішення питань про залучення належного відповідача та/або співвідповідача у даній справі. Відтак, на вказаній стадії колегія суддів позбавлена процесуальної можливості усунути виявлені недоліки при розгляді справи в суді першої інстанції. Також, колегією суддів враховано, що суд апеляційної інстанції не наділений на вказаній стадії повноваженнями щодо направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання щодо залучення належного відповідача та вирішення адміністративного позову відносно вказаного відповідача.

Водночас, колегія суддів зважає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України чи управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, які є уповноваженими структурними підрозділами Державної прикордонної служби України, із відповідною заявою про призначення пенсії за вислугу років.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги, що відповідач не є уповноваженим структурним підрозділом, через який подаються заяви про призначення пенсії за вислугу років, що передбачений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, колегія суддів доходить висновку, що в задоволенні позовних вимог до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України слід відмовити, оскільки відповідач не наділений компетенцією щодо вирішення питання про оформлення та направлення до органів Пенсійного фонду України матеріалів про призначення позивачу пенсії за вислугу років.

В той же час, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , виходив з того, що у ОСОБА_1 відсутня достатня вислуга років.

Однак, за встановлених вище обставин такий висновок суду першої інстанції є передчасним.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що неправильне застосування норм матеріального права, призвели до помилкових висновків щодо мотивів відмови у задоволенні позову, що свідчить про наявність підстав для зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року, зазначивши, що підставами для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) є доводи, викладені у даній постанові.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 18 березня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма