Справа № 808/3614/16
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 березня 2019 року (11 год.25 хв.)Справа № 808/3614/16 СН/0840/17/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В., секретар судового засідання Аксьонова С.В.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Розівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України до Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду з Верховного суду на новий розгляд надійшла адміністративна справа № 808/3614/16 за позовом Розівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України до Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.11.2016 № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.06.2018 зазначено, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій не надали достатньої оцінки та не перевірили характеристику використання еспарцету на земельній ділянці, вплив на правильність обчислення донарахування з боку податкового органу, факту використання земельної ділянки площею 46,71 га на території Новомлинівської сільської ради для посіву сільськогосподарської рослинної культури еспарцету як на ріллі, а не землях для сіножаття. Також вказується, що судами достовірно не встановлено та не перевірено, чи мало місце факт проведеної оплати за поданими підприємством розрахунків фіксованого сільськогосподарського податку в деклараціях за період 2015 та 2016 роки за загальною площею 2053,87 га по Розівській сільській раді, що складаються з земель, які передані у постійне користування, перебуває на правах оренди, переданих у користування на підставі урядового розпорядження. В даному випадку існує необхідність перевірки обставин самостійного декларування з фіксованого сільськогосподарського податку з фактом його сплати, та нарахованого податковим органом за цією ж самою площею земельних ділянок. Спірні періоди 2015-2016 років мали різні показники, що мали вплив на правильність обчислення донарахування та визначення податку. Судами цього не перевірено та належної оцінки не надано. Такого детального розрахунку до податкових повідомлень рішень матеріали справи не містять.

Зазначене стало підставою для направлення справи №808/3614/16 до Запорізького окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Ухвалою суду від 12.07.2018 справу прийнято до розгляду суддею Запорізького окружного адміністративного суду Калашник Ю.В. та призначено підготовче засідання на 06.08.2018.

У підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 10.09.2018.

Ухвалою суду від 10.09.2018 провадження у справі зупинено до 19.11.2018.

Ухвалою суду від 22.11.2018 провадження у справі поновлено та ухвалою від 22.11.2018 провадження у справі зупинено до 14.01.2019.

Ухвалою суду від 14.01.2019 провадження у справі поновлено та ухвалою від 14.01.2019 провадження у справі зупинено до 19.02.2019.

Ухвалою від 19.02.2019 провадження у справі поновлено.

Протокольною ухвалою суду від 19.02.2019 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи по суті на 19.02.2019.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 05.03.2019.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та надав пояснення, аналогічні викладеним у адміністративному позові, відповіді на відзив та у письмових поясненнях у справі. Зокрема вказав, що коефіцієнт 1,756 не повинен був застосовуватись взагалі. Проте відповідач для донарахування зобов'язань з єдиного податку використовував нормативну грошову оцінку, яка відображена в довідці Держгеокадастру від 25.02.2016 відповідно до якої, розрахунок нормативної грошової оцінки здійснено з урахуванням та застосуванням коефіцієнту для ріллі 1,756.

Щодо використання еспарцету на земельній ділянці площею 46,71 га на території Новомлинівської сільської ради представники позивача зазначили наступне. Згідно інформаційної довідки Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення встановлено, що площа земельної ділянки 46,74 га (сіножаті) - засіяно еспарцет. Інформація щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення наведена у Додатку до листа №02-05/289 від 07.10.2016, де вказано: Розівська дослідна станція № контуру ділянки 361, площа сіножатті 46,71 га; фактичне використання - багаторічні трави; посівна площа 46,71 га. Позивач для підсіву трав використав еспарцет - багаторічну бобову рослину степових районів. Відповідач же самостійно надав до суду, разом з відзивом на позов, додаток до листа Новомлинівської сільській ради №02-05/289 від 07.10.2016, у якому вказано, що сіножаті площею 46,71 га із фактичним використанням - багаторічні трави.

Щодо розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 та 2016 роки, представники позивача зазначили таке. Вказали, позивач у 2015 році розрахував сільськогосподарський податок по Розівській сільраді та надав податкову декларацію, у якій вказав площу ріллі 1719,17га, сіножаті 143га, пасовища 191,7га. Зазначили, що згідно державного акту на право постійного користування землею позивачу у постійне користування надано 1826,7 га, а саме: ріллі - 1317,0 га, сіножаті - 143,0 га, пасовища - 138,0 га. За договором ореади ріллі - 7,27 га.

У податковій звітності позивач також відобразив земельні ділянки приєднаного, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №240-р від 26.04.2007, державного підприємства "Відгодівельний радгосп "Розівський", а саме, рілля - 394,9 га, пасовищ - 53,7 га.

Таким чином, позивача має у користуванні за державним актом на право постійного користування землею ріллі у розмірі 1317 га.

Проте відповідач визначив використання позивачем по державному акту №19 від 05.12.1995 рілля у розмірі 1711,9 га, що не відповідає дійсності та безпідставно донарахував фіксований сільськогосподарський податок за 2015 рік по Розівській сільраді у розмірі 51305,95 грн.

Також позивач склав та надав податкову декларацію з єдиного податку четвертої групи щодо Розівської сільради за період з 01.01.2016 по 30.06.2016. У податковій декларації платника єдиного податку за 2016 рік, зазначено ріллі 1719,17 га, сіножаті 143,0 га, пасовища 191,7 га.

Таким чином, декларації позивача за 2015 рік та за 2016 рік є тотожними щодо розмірів задекларованих земельних ділянок. Проте відповідач встановив у 2016 році незадеклароване використання землі позивачем у розмірі 290,9017 га, що відрізняється від встановлених відповідачем показників 2015 року у розмірі 290,9017 га.

Представники позивача зауважили на тому, що позивач має у користуванні за державним актом на право постійного користування землею №19 від 05.12.1995 ріллі у розмірі 1317,0 га. Проте відповідач визначив використання позивачем по державному акту №19 від 05.12.1995 рілля у розмірі 1711,9 га, що на 394,9 га більш ніж надано за Державним актом.

Таким чином, відповідач безпідставно донарахував позивачу єдиний податок за 2016 рік по Розівській сільраді у розмірі 14421,68 грн.

Також відповідач в акті перевірки не зазначив, що нарахований позивачем податок був сплачений в повному розмірі. Отже, позивач здійснив розрахунок фіксованого сільськогосподарського податку самостійно, відповідно до наявних земель і сплатив цей податок.

Крім того представники позивача вказали, що відповідач здійснив донарахування єдиного податку четвертої групи за 2015 рік за землю, а саме рілля 49,28 га, що знаходиться на території Вишнюватської сільської ради. У акті перевірки вказано, що на земельну ділянку розміром 49,28 га є договір оренди від 08.12.2015, зареєстрований 08.12.2015. Відповідач протиправно донарахував грошове зобов'язання у розмірі 6244,65 грн. В цій частині позивач зменшив свої позовні вимоги, самостійно визнавши збільшення суми грошового зобов'язання у розмірі 291,29 грн., та відповідно штрафні (фінансові) санкції (25%) - 72,82 грн.

Ураховуючи викладене вище, представники позивача просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Зокрема зазначив, що відповідно до свідоцтва №200059110 серія НБ№021973 позивач зареєстрований як сільськогосподарське підприємство, як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість. За наслідками проведеної відповідачем перевірки позивача встановлено порушення, пункту 292-1.2 статті 292 ПК України, що призвело до зниження суми єдиного податку четвертої групи на 381793,24грн, в т.ч. за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року на 275547,81грн,; за період з 01 січня 2016 року по 31 травня 2016 року на 106245,43грн. За наслідками такої перевірки та виявлених порушень відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Вказує, що підставою для нарахування таких зобов'язань стало використання позивачем землі як рілля, а тому позивачем було невірно застосовано нормативну грошову оцінку при нарахуванні єдиного податку 4 групи, крім того, відповідачем було здійснено донарахування єдиного податку 4 групи по земельним ділянкам, що використовуються позивачем, але не пройшли державну реєстрацію та не відображені у податковому обліку.

Відповідач зазначив, що позивач використовує деякі земельні ділянки без правовстановлюючих документів. Так, в Акті перевірки зазначено, що під час проведення перевірки позивачем надані письмові пояснення стосовно використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів, а саме: земельна ділянка площею 449,0000 га - це приєднаний до Розівської дослідної станції цілісний майновий комплекс ДП Відготівельний радгосп «Розівський». Також листом ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, підтверджується, що вказана земельна ділянка не оформлена та не зареєстрована належним чином.

Відповідно до статистичної звітності форма № 4-сг (річна) наданої Розівською дослідною станцією ОСОБА_4 до відділу статистики у Розівському районі: посівна площа відображена платником код рядка 049 зернові та зернобобові культури всього 2457 га. код рядка 143 технічні культури всього - 838.0000 га код рядка 331 кормові культури всього - 500,0000га. а всього у користуванні сільськогосподарських угідь код рядка 409 - 4515.0000 га. код рядка 420 рілля - 4051,0000 га.

Згідно статистичної звітності форми № 29-ег, наданої позивачем до відділу статистики у Розівському районі: код рядка 1440 - посівна площа всього 3765.00га код рядка 1614 площа чистих парів в 2015 році складає 275.00га, площа сільськогосподарських угідь, які використовує підприємство - 4070.00га. як рілля.

Відповідно до статистичної звітності форма № 4-сг (річна), наданої позивачем до відділу статистики у Розівському районі: посівна площа відображена платником код рядка 049 зернові та зернобобові культури всього 2324.00га. код рядка 143 технічні культури всього - 1040.0000 га. код рядка 331 кормові культури всього - 548,0000 га. код рядка 400 посіяно плота всього - 3912.0000га код рядка 401, крім того посіяно підпокривних багаторічних трав 128.0000га. код рядка 407 попередніх культур на розрізнених луках та пасовищах - 55.0000га., а всього у користуванні сільськогосподарських угідь код рядка 409 - 4561,0000га, код рядка 420 рілля - 4097,0000га.

Зазначив, що права власності/користування земельними ділянками повинні бути оформлені та зареєстровані відповідно до законодавства.

Також вказав, що відповідно до інформації Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення сінокоси, пасовища та багаторічні насадження по Розівської дослідної станції ОСОБА_4 з обстеження території сільської ради робочою групою з організації проведення в районі операції «Урожай 2016» встановлено, що площа земельної ділянки - 46,74га (сіножаті)- засіяно еспарцетом 10,9000га, 8,4000га, 35,0000га 28.4400га (пасовища) засіяно соняшник.

Таким чином, позивач площі земельних ділянок використовує, як рілля на 2016 рік.

Таким чином відповідно до обстеження земель по Новомлинівський сільський раді робочою групою, земельну ділянку загальною площею 46,7100 га категорія земель сіножаті та 82,7400га категорія земель пасовища підприємство використовувало як рілля.

Згідно інформації про нормативну грошову оцінку сільськогосподарських угідь територіального органу Держгеокадастру по Новомлинівський сільський раді вартість угідь 1 га, 29303,21грн.

В ході перевірки позивача встановлено, що у перевіряємому періоді позивач використовував земельну ділянку на території Розівської селищної, яка не відображена у податковій декларації з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 рік площею 372,5636га рілля, та на території Вишнюватської сільської ради, яка не відображена у податковій декларації з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 рік площею 49,28 га рілля.

Вказує, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 - втрати складають-275547,81грн

В ході перевірки також встановлено використання позивачем земельної ділянки площею 290,9017 га без відображення у податковій декларації.

Таким чином, сума яка повинна сплачуватись позивачем як платником єдиного податку четвертої групи за період 01.01.2016 по 30.06.2016 рік становить 100876,64грн.

Також вказав, що перевіркою встановлено порушення вимог п.292.12 ст.292 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми єдиного податку четвертої групи за землю та несплати до бюджету суми податкового зобов'язання позивачем у розмірі 381793,24 грн., за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 275547,81грн., за період з 01.01.2016 по 31.05.2016 106245,43грн.

Ураховуючи зазначене просив відмовити у задоволенні позову.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 05.03.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення представників, розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Розівська дослідна станція Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України 08 квітня 2003 року зареєстрована, як юридична особа за адресою: 70300, Запорізька область, Розівський район, смт. Розівка, вул. Академічна, буд. 5.

Відповідно до свідоцтва №200059110 серія НБ№021973 позивач зареєстрований як сільськогосподарське підприємство, як субєкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

У період з 06.10.2016 по 17.10.2016, на підставі направлень від 06.10.2016 №644, №641, №643, №642, наказу від 05.10.2016 №888, відповідно до 20.1.4. пункту 20.1. статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2013 року по 30 червня 2016 року, за результатами якої складений Акт від 24.10.2016 №№1792/08-15-1400/00496722 (а.с.29-84, т.1).

Висновками до акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, пп. 14.1.191, пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст.18.5, п.187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188, п. 198.5 ст. 198, п 198.1, п. 198.2, п. 198.3, пп. «г» п. 198.5 та п.198.5,- п. 198.6 ст. 198, ст. 199, п. 200.1 ст. 200, п.209.1, п. 209.7 ст. 209 ПК України, ст. 125 Земельного кодексу України, п. 1.4 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 «Методичних рекомендацій щодо складання Розрахунку питомої ваги доходу від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки в загальній сумі валового доходу..», затверджений Наказом Міністерством аграрної політики України від 22.10.2009 №752 (із змінами та доповненнями), що призвело до:

заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за загальною декларацією на 1601957 грн., в т.ч.: за липень 2013р. 42390 грн., за серпень 2013р. 70636 грн., за вересень 2013р. 87523 грн., за жовтень 2013р. 104921 грн., за листопад 2013р. 58874 грн., за грудень 2013р. 10215 грн., за січень 2014р. 6402 грн., за лютий 2014р. 52867 грн., за березень 2014р. 41774 грн., за квітень 2014р. 47708 грн., за травень 2014р. 3494 грн. (завищення), за червень 2014р. 6269 грн. (завищення), за липень 2014р. 50767 грн., за серпень 2014р. 51411 грн., за вересень 2014р. 98492 грн., за жовтень 2014р. 64262 грн., за листопад 2014р. 75333 грн., за грудень 2014р. 18689 грн., за січень 2015р. 17079 грн., за лютий 2015р. 98932 грн., за березень 2015р. 41261 грн., за квітень 2015р. 1306 грн. (завищення), за травень 2015р. 1107 грн. (завищення), за червень 2015р. 130001 грн., за липень 2015р. 12363 грн. (завищення), за серпень 2015р. 65417 грн., за вересень 2015р. 164792 грн., за жовтень 2015р. 104561 грн., за листопад 2015р. 117005 грн., за грудень 2015р. 4672 грн. (завищення), за лютий 2016р. 562 грн., за березень 2016р. 1077 грн., за квітень 2016р. 2432 грн., за травень 2016р. 1632 грн., за червень 2016р. 6143 грн.;

завищення податку на додану вартість за спеціальною декларацією, яка підлягає перерахуванню на спеціальний рахунок підприємства, на 1575261 грн., в т.ч.: за серпень 2013р. 113599 грн., за вересень 2013р. 87523 грн., за жовтень 2013р. 104921 грн., за листопад 2013р. 58874 грн., за грудень 2013р. 10215 грн., за січень 2014р. 4602 грн., за лютий 2014р. 52867 грн., за березень 2014р. 41774 грн., за квітень 2014р. 60162 грн., за липень 2014р. 40824 грн., за серпень 2014р. 51411 грн., за вересень 2014р. 98392 грн., за жовтень 2014р. 64262 грн., за листопад 2014р. 76786 грн., за грудень 2014р. 18689 грн., за січень 2015р. 17079 грн., за лютий 2015р. 98932 грн., за березень 2015р. 41261 грн., за квітень 2015р. 51051 грн.(заниження), за травень 2015р. 34326 грн., за червень 2015р. 144303 грн., за серпень 2015р. 53054 грн., за вересень 2015р. 159950 грн., за жовтень 2015р. 13062 грн., за листопад 2015р. 185693 грн., за грудень 2015р. 5776 грн.(заниження);

ст. 271 ПК України, що призвело до заниження суми орендної плати за землю у розмірі 61512,23 грн. за період з 01.01.2015 по 30.06.2016;

п. 292-1.2 ст.292-1 ПК України, що призвело до заниження суми єдиного податку четвертої групи на 381793,24 грн., в т.ч. за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на 275547,81грн.; за період з 01.01.2016 по 31.05.2016 на 106245,43грн.;

абз. «б» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, пп. 168.1.1, пп.168.1.2 п. 168.1, ст. 168, п. 176.2 ст. 176 ПК України, що призвело до не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 53354,31 грн., в тому числі за 2015 рік - 34818,01 грн., за 2016 рік - 18536,29 грн.;

пп. 266.7.5 п.266.7 ст.266 ПК України у зв'язку з чим; за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 встановлено, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нараховувався не в повному обсязі та перераховувався до бюджету не в повному розмірі за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 у сумі 2107,96 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем 09.11.2016 прийняті податкові повідомлення-рішення (а.с.21- 28, т.1):

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків у розмірі 9753,66 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сі6льськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків у розмірі 262473,99 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків у розмірі 61961,92 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків у розмірі 143222,07 грн.

Не погодившись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду із позовом про скасування повністю податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 та часткове скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 в частині збільшення суми податкового зобовязання у розмірі 7375,63грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2013,92грн.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо застосування при нарахуванні податкових зобовязань з єдиного податку до нормативної грошової оцінки 1 га ріллі коефіцієнту 1,756, суд зазначає наступне.

Відповідно до інформаційного листа відділу Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області №0-28-0.3-233/2-15 від 04.02.2015 (а.с.31, т.3), нормативно грошова оцінка 1 га сільськогосподарських угідь станом на 01.01.2015 (з урахуванням коефіцієнту індексації 3,997 і без врахування коефіцієнту для ріллі 1,756) складає:

на території Кузнецівської сільської ради - 18301,06 грн.;

на території Вишнюватської сільської ради становить - 16784,20 грн.;

на території Новомлинівської сільської ради становить - 16687,48 грн.;

на території Розівської сільської ради (землі колишнього КСП «Червоний прапор») -17427,32грн.;

на території Розівської сільської ради (землі Розівської дослідної станції) -18138,39 грн.

В той же час, зі змісту акту перевірки вбачається (а.с.42, т.1), що відповідачем використано інформацію про вартість нормативної грошової оцінки земель, відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 25.02.2016 №0-28-0,3-803/2-16 із наступними показниками вартості 1 га рілля, станом на 01.01.2015, а саме:

Кузнецівська сільська рада 32136,64 грн.

Вишнюватська сільська рада 29473,04 грн.

Новомлинівська сільська рада 29303,21 грн.

Розівська сільська рада 30602,35 грн.

Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 25.02.2016 №0-28-0,3-803/2-16, вартість нормативної грошової оцінки земель 1 га рілля, станом на 01.01.2015, розрахована із застосуванням коефіцієнту для ріллі 1,756 (а.с.11, т.2).

Відтак, судом встановлено використання відповідачем під час донарахування податкового зобовязання вартість нормативної грошової оцінки земель 1 га рілля, станом на 01.01.2015, яка розрахована із застосуванням коефіцієнту для ріллі 1,756.

Щодо характеристики використання еспарцету на земельній ділянці площею 46,71 га на території Новомлинівської сільської ради, (посіву еспарцету на ріллі, а не на землях сіножатті), суд зазначає наступне.

Згідно інформаційної довідки Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення встановлено, що площа земельної ділянки 46,74 га (сіножаті) - засіяно еспарцет.

Відповідно до Інформації щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яка наведена у Додатку до листа №02-05/289 від 07.10.2016, земельна ділянка (№ контуру 361), площа сіножатті - 46,71 га; фактичне використання - багаторічні трави; посівна площа 46,71 га (а.с.7, т.3).

Представники позивача пояснили, що для збільшення збору кормів на сіножатті здійснюється підсів багаторічних трав. Підсів багаторічних трав використовується в якості прийому поверхневого поліпшення кормових угідь, проводиться у разі необхідності поліпшення травостій сіножаті, головним чином за рахунок цінних бобових трав.

Також представники позивача вказали, що для підсіву трав використовувався еспарцет - багаторічна бобова рослина степових районів. Характеристику еспарцету наведено із витримки з книги «Кормовиробництво» професора ОСОБА_5, 1954 рік. (а.с.158-161, т.1).

Суд зауважує, що відповідач надав суду, разом з відзивом на позов, додаток до листа Новомлинівської сільській ради №02-05/289 від 07.10.2016, відповідно до якого, земельна ділянка (№ контуру 361), площа сіножатті - 46,71 га, фактично використовувалась під багаторічні трави.

Таким чином, відповідач помилково дійшов висновку про поліпшення кормових угідь, шляхом підсіву багаторічної трави - еспарцету, як використання під сільськогосподарських угідь як рілля.

Щодо розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 та 2016 роки, суд зазначає наступне.

Позивачем у 2015 році розрахований фіксований сільськогосподарський податок по Розівській сільраді та подано податкову декларацію з вказаного податку, у якій вказано площі ріллі 1719,17 га, сіножаті 143 га, пасовища 191,7 га.

Згідно державного акту на право постійного користування землею №19 від 05.09.1995 позивач є користувачем земельної ділянки площею 1826,7 га. (а.с.24-26, т. 3). Серед наданих у постійне користування земель: ріллі - 1317,0 га, сіножаті - 143,0 га, пасовища - 138,0 га, (Довідка Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області відділ у Розівському районі №35/173-17 від 06.12.2017, а.с.27, т.3); на умовах оренди договором: ріллі - 7,27 га (інформаційна довідка станом на 01.01.2015, погоджена заступником начальника управління Держземагенства в Куйбишевському районі Запорізької області, а.с.28, т.3).

Судом встановлено, що позивач у податковій звітності додав до цих земель ще земельні ділянки приєднаного, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №240-р від 26.04.2007, державного підприємства «Відгодівельний радгосп «Розівський», а саме, рілля - 394,9 га, пасовищ - 53,7 га. (Довідка відділу земельних ресурсів у Розівському районі головного управління земельних ресурсів у Запорізькій області від 11.06.2008 №1332)

Аналізуючи викладене, позивач має у користуванні за державним актом на право постійного користування землею ріллі у розмірі 1317 га.

Проте, зі змісту акту перевірки (стор. 44, 45, а.с.72,73, т.1) відповідач визначив використання позивачем по державному акту №19 від 05.12.1995 рілля у розмірі 1711,9 га, що на 394,9 га більше ніж за Державним актом.

Вказане слугувало встановленню невірні відомостей стосовно площі земель за видом угідь «рілля», наданих позивачеві у користуванні за державним актом на право постійного користування землею №19 від 05.12.1995, що і призвело до помилки в частини не врахованої площі землі у розмірі 372,5636 га (стор. акту перевірки 48, а.с.76, т.1).

Відповідачем здійснений розрахунок податкового зобовязання платниками єдиного податку четвертої групи за землю наступним чином: 372,5636 га х 30602,35 грн. х 0,45% = 51305,95 грн. (стор. акту перевірки 48, а.с.76, т.1).

Відтак, суд вважає, що відповідач безпідставно донарахував позивачу фіксований сільгосподаток за 2015 рік по Розівській сільраді у розмірі 51305,95 грн.

Аналогічні обставини судом встановлені щодо єдиного податку по Розівській сільраді за період з 01.01.2016 по 30.06.2016.

Позивачем надано податкову декларацію з єдиного податку четвертої групи. У податковій декларації платника єдиного податку за 2016 рік зазначено ріллі 1719,17 га, сіножаті 143,0 га, пасовища 191,7 га.

Порівнюючи податкову декларацію позивача за 2015 рік з податковою декларацією за 2016 рік вбачається, що показники є тотожними щодо розмірів задекларованих земельних ділянок.

Відтак, відповідач не надав суду доказів правомірності встановлення не задекларованого використання позивачем землі у 2016 році у розмірі 290,9017 га, що відрізняється від встановлених відповідачем показників 2015 року.

Судом встановлено, що позивач у податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2016 рік по Розівській сільраді визначив (крім земельних ділянок наданих відповідно до державного акту на право постійного користування землею №19 від 05.09.1995), ще земельні ділянки приєднаного державного підприємства «Відгодівельний радгосп «Розівський» Підставою для такого відображення стала наявність Розпорядження Кабінету Міністрів України №240-р від 26.04.2007.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею №19 від 05.12.1995 загальна площа земельної ділянки, що надана позивачу у користування, становить 1826,7 га.

Відповідно до Довідки Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №35/173-17 від 06.12.2017, землі сільськогосподарського призначення за державним актом №19 від 05.12.1995: рілля - 1317,0 га; пасовища - 138,0 га; сіножаті - 143,0 га.

Відтак, позивач має у користуванні за державним актом на право постійного користування землею №19 від 05.12.1995 ріллі площею 1317,0 га. Відтак, визначення відповідачем використання позивачем по державному акту №19 від 05.12.1995 рілля площею 1711,9 га, не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказане послуговано невірному визначенню відповідачем площі не врахованої землі у розмірі 290,9017 га (стор. акту перевірки 49, а.с.77, т.1).

Відповідачем здійснений розрахунок податкового зобовязання платниками єдиного податку четвертої групи за землю за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 наступним чином: 290,9017 га х 30602,35 грн. х 0,81% ч 10% х 2 = 14421,68 грн.

Таким чином, відповідач безпідставно донарахував позивачу єдиний податок у розмірі 14421,68 грн. по Розівський селищній раді.

Також, відповідач здійснив донарахування єдиного податку четвертої групи за 2015 рік за землю, а саме рілля 49,28 га, що знаходиться на території Вишнюватської сільської ради (стор. акту 48, а.с.76, т.1).

Відповідачем в акті перевірки на (стор. 45, а.с.73, т.1) зазначено, що на земельну ділянку розміром 49,28 є договір оренди, зареєстрований 08.12.2015.

В цій частині, позивачем зменшив свої позовні вимоги, самостійно визнавши збільшення суми грошового зобов'язання у розмірі 291,29 грн., та відповідно штрафні (фінансові) санкції (25%) - 72,82 грн. Таким чином, позивачем погодився із податковим зобовязання, пропорційно строку використання землі з моменту державної реєстрації договору оренди землі.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками єдиного податку четвертої групи є сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно пункту 292-1.1 статті 292-1 ПК України, обєктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

Права власності/користування земельними ділянками повинні бути оформлені та зареєстровані відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 292-1.2 статті 292-1 ПК України, базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого розділом XII цього Кодексу.

Пунктом 292-1.3 статті 292-1 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування єдиного податку платникам четвертої групи є дані державного земельного кадастру та/або дані з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформації, яка міститься у ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.33- 35, т.3), договір оренди землі від 15.05.2015 зареєстрований 08.12.2015, відтак з саме цієї дати виникає зобовязання у позивача щодо сплати єдиного податку платникам четвертої групи.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння податку у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 293.9.1 пункту 293.9 статті 293 Податкового кодексу України (в редакції від 01 січня 2015 року) для платників єдиного податку четвертої групи розмір ставки податку з одного гектара сільськогосподарських угідь для ріллі, сіножатей і пасовищ (крім ріллі, сіножатей і пасовищ, розташованих у гірських зонах та на поліських територіях, а також ріллі, сіножатей і пасовищ, що перебувають у власності сільськогосподарських товаровиробників, які спеціалізуються на виробництві (вирощуванні) та переробці продукції рослинництва на закритому ґрунті, або надані їм у користування, у тому числі на умовах оренди) - становить 0,45.

Відповідно до підпункту 293.9.1 пункту 293.9 статті 293 Податкового кодексу України (в редакції від 01 січня 2016 року) для платників єдиного податку четвертої групи розмір ставки податку з одного гектара сільськогосподарських угідь для ріллі, сіножатей і пасовищ (крім ріллі, сіножатей і пасовищ, розташованих у гірських зонах та на поліських територіях, а також ріллі, сіножатей і пасовищ, що перебувають у власності сільськогосподарських товаровиробників, які спеціалізуються на виробництві (вирощуванні) та переробці продукції рослинництва на закритому ґрунті, або надані їм у користування, у тому числі на умовах оренди) - становить 0,81.

Відповідно до пункту 1 ОСОБА_3 нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, вказана методика застосовується з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Судом досліджені розрахунки податку по спірним земельним ділянкам на 2015 та 2016 роки, Лист ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 25 лютого 2016 року №0-28-03-803/2-16 щодо нормативної грошової оцінки 1 га сільськогосподарських угідь на територіях спірних земельних ділянок станом на 01 січня 2015 року та на 01 січня 2016 року, інформацію щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення по Новомлинівській сільській раді Розівського району Запорізької області, та інші документи, надані сторонами, в обґрунтування своєї позиції.

Дослідивши надані докази судом встановлено, що відповідачем при розрахунку єдиного податку четвертої групи не застосовувався коефіцієнт 1,756, проте, відповідачем під час розрахунку використано нормативну грошову оцінку земель 1 га рілля, станом на 01.01.2015, яка розрахована із застосуванням коефіцієнту для ріллі 1,756.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, у зв'язку з чим спірні рішення контролюючого органу, прийняті відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Розівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (70300, Запорізька область, Розівський район, смт. Розівка, вул. Академічна, буд. 5, ) до Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (70600, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. І.Чеберка, буд. 9, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.11.2016 № НОМЕР_1 в частині збільшення суми податкового зобовязання у розмірі 7375,63грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2013,92грн.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Стягнути на користь Розівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7161,17грн. (сім тисяч сто шістдесят одна грн. 17 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 15.03.2019.

Суддя Ю.В. Калашник