Справа № 2-а-2313/10
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2-а-2313/10
Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 жовтня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси, в якому просив визнати дії управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси такими, що порушують його законні права та інтереси. Зобов'язати відповідача перерахувати та проводити виплату пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду ІІ групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 01.01.2006 року та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, передбачену ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2, в частині вимог по квітень 2010 року, залишені без розгляду на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України (чинної на момент винесення ухвали).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2010 року позов задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2010 року залишено без змін.

15 травня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі 2а-2313/10.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року поновлено позивачу строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа по даній справі.

29 березня 2017 року Приморським районним судом м. Одеси повторно видано виконавчий лист по справі 2а-2313/10.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2018 року замінено боржника у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчого листа №2а-2313/10 виданого 29.03.2017 року Приморським районним судом м. Одеси з управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси на Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Одесі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2018 року змінено спосіб і порядок виконання судового рішення від 07 грудня 2010 року на підставі якого 29 березня 2017 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2а-2313/10 з зобов'язання Центрального об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі здійснити перерахунок та встановити розмір пенсії з квітня 2010 року відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплати різницю між перерахованою та виплаченою розмірами пенсії на стягнення з Центрального об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 39 520,29 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити рішення, яким у задоволенні вимог старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області відмовити в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржуваною ухвалою змінено рішення по суті, оскільки стягнення коштів та їх виплата мають не однакове правове навантаження. Так при стягнені можливе безспірне списання коштів з усіх рахунків боржника, а виплата можлива за наявності бюджетних призначень за відповідним напрямком видатків. Крім того, стягнення коштів з рахунків управління ПФУ призведе до дефіциту бюджету ПФУ, що як наслідок, породить соціальну напругу у суспільстві і може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Змінюючи порядок та спосіб виконання судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 378 КАС України за заявою державного виконавця можлива зміна способу або порядку виконання рішення суду. Враховуючи, що рішення суду боржником виконано частково в частині здійсненого перерахунку, в іншій частині рішення суду не виконано і виконання цього рішення не може бути проведено без участі боржника, суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення відповідної заяви.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в ч. 1 цієї статті, не виконано протягом 2 місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

31 березня 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Гринчишиною О.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 53670493 за виконавчим листом виданим Приморським районним судом м. Одеси 29.03.2017 року №2а-2313/10. Пунктом 2 вказаної постанови постановлено боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 69-70).

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції відповідачем виконано частково, в частині здійсненого перерахунку, ще у 2013 році. Згідно з розпорядженням від 23.04.2013 року (а.с. 75), протоколу індивідуального перерахунку від 25.04.2013 року (а.с. 77-79) ОСОБА_2 за період з 15.04.2010 року по 07.12.2010 року, включно з урахуванням раніше виплачених сум, нараховано в травні 2013 року суму боргу в розмірі 39 520,29 грн.

Листом від 27.06.2018 року вих.. №2389/06 Центральне об'єднане управління ПФУ в м. Одесі повідомило управління ДВС, що нарахована сума боргу буде виплачена в разі надходження фінансування з державного бюджету України (а.с. 74).

З вищенаведеного вбачається, що звертаючись до суду з власної ініціативи, з заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, державний виконавець мав на це право та законні підстави.

Згідно з ч.1, 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом.

Судова колегія вважає, що обставини даної справи дають підстав для висновку про неможливість протягом тривалого часу, майже шести років виконання судового рішення, що відповідно до статті 378 КАС є підставою для зміни способу і порядку його виконання.

Судова колегія враховує, що відповідачем виконана зобов'язальна частина рішення щодо нарахування пенсії, визначена сума боргу в розмірі 39 520,29 грн.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для невиконання постанови суду першої інстанції є відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Доводи відповідача про відсутність коштів не узгоджуються з часом невиконання постанови суду першої інстанції, який з моменту здійсненого перерахунку, на що особливо звертає увагу судова колегія, складає майже 6 років, що слугує обґрунтуванням виняткової необхідності застосування такої зміни порядку виконання рішення.

Підтвердженням неможливості виконання судового рішення слугує триваюча бездіяльність відповідача. Управління ПФУ не надало доказів дій, спрямованих на забезпечення його виконання, зокрема, запитів щодо виділення відповідних коштів тощо.

В такому випадку судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав задоволення заяви про зміну порядку і способу виконання судового рішення спрямованої на захист прав та законних інтересів ОСОБА_2 від протиправної бездіяльності Центрального об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі.

Доводи апелянта про відсутність правових підстав стягнення коштів саме з бюджету ПФУ судова колегія вважає помилковими, оскільки сума боргу сформувалася внаслідок нарахування невиплаченої державної соціальної допомоги, виплата якої здійснюється за рахунок бюджету ПФУ. Крім того, управління ПФУ є боржником у виконавчому проваджені ВП №53670493, в рамках якого і відбулося стягнення даних коштів.

Доводи апелянта про можливий дефіцит бюджету ПФУ внаслідок стягнення коштів судова колегія не оцінює, так як вони не обґрунтовані доказами та сформовані на потенційних наслідках у майбутньому, які ще не настали.

Крім того, судова колегія звертає увагу на відсутність предмету спору, оскільки на момент звернення відповідача з апеляційною скаргою, постанова суду першої інстанції виконана, борг стягнено та перераховано позивачу платіжним дорученням №1017 від 22.10.2018 року що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №53670493 від 06.12.2018 року. (а.с. 88)

Таким чином, посилання управління ПФУ на відсутність коштів та недостатнє фінансування з державного бюджету і як наслідок, невиконання судового рішення протягом майже 6 років не може слугувати підтвердженням можливості виконання судового рішення, а тому зміна порядку і способу виконання є необхідною та здійснена в порядку визначеному чинним законодавством.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для зміна порядку і способу виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни ухвали суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.308,311,312,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко