Справа № 420/6085/18
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6085/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

за участю секретаря Салюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» до Головного управління ДФС в Одеській області про часткове визнання протиправним та часткове скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.11.2018 в частині податкового зобов'язання в розмірі 5602057 грн. та штрафних санкцій в розмірі 1400536,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Союз» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2015-30.06.2018, за результатами якої складено акт від 26.10.2018 № 793/15-32-14-14/30586931. В ході перевірки виявлено низку порушень, в результаті чого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке в своїй більшості ґрунтується на безпідставних висновках за вказаним актом перевірки. Зокрема, перевіркою встановлено заниження Товариством податку на додану вартість на загальну суму 5609709 грн., що обумовлено неможливістю на думку перевіряючих підприємств-контрагентів позивача отримати та відвантажити товари. При цьому всі висновки в акті перевірки зроблені на підставі даних податкової інформації, без дослідження первинної документації та не ґрунтуються на фактичних даних та бухгалтерській документації Товариства. Зокрема, під час перевірки правовідносини позивача із постачальниками ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», ПП «Промтехсервіс», ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП» не досліджувалися, оскільки вся первинна документації по цим господарських відносинам вилучена в межах досудового розслідування кримінального провадження, про що податковому органу було повідомлено. Однак, спираючись податкову інформацію, наявну в базах фіскальної служби, перевіряючі дійшли висновку про неможливість зазначених контрагентів поставити товари та надати послуги. Покладені в основу зазначених висновків вихідні дані не ґрунтуються на фактичних обставинах та прямо їм суперечать. По господарських взаємовідносинах з іншими контрагентами, а саме ТОВ «Академ-планінг», МПП «Еталон», ТОВ «Квінта Юг Сервіс» податковий орган також залишив без уваги надані до перевірки первинні документи бухгалтерського обліку. Позивач зазначає, що при оформленні господарських відносин між сторонами правочинів дотримано норми Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», всі умови договорів між сторонами виконані у повному обсязі та сторони не мають претензій одна до одної. Висновки ж перевіряючих ґрунтуються виключно на співставленні даних податкової звітності з базами автоматизованого контролю органів ДФС, які жодним чином не характеризують реальність чи нереальність господарських операцій. Зважаючи на часткову неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді від 10.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.12.2018 о 10:30 годині.

У підготовчому засіданні 26.12.2018 представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у звязку із чим підготовче засідання, призначене на 26.12.2018 о 10:30 год., за клопотанням представника позивача відкладено на 16.01.2019 о 10:00 год.

Підготовче засідання, призначене на 16.01.2019 о 10:00 год., у звязку із перебуванням головуючого судді Завальнюка І.В. на лікарняному перенесено на 23.01.2019 о 10:00 год.

23.01.2019 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

У підготовчому засіданні, призначеному на 23.01.2019, оголошено перерву до 30.01.2019 о 11:00 год.

У підготовчому засіданні 30.01.2019 представник позивача уточнив розмір позовних вимог.

У підготовчому засіданні, призначеному на 30.01.2019 о 11:00 год., оголошено перерву до 05.02.2019 о 12:00 год.

Ухвалою суду від 05.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 07.02.2019 о 11:00 год.

Судове засідання, призначене на 07.02.2019, у звязку із перебуванням головуючого судді Завальнюка І.В. у відрядженні перенесено на 14.02.2019 о 12:00 год.

В судовому засіданні, призначеному на 14.02.2019, оголошено перерву для надання додаткових доказів позивачем до 21.02.2019 о 11:00 год.

Судове засідання, призначене на 21.02.2019, відкладено за клопотанням представника позивача на 04.03.2019 о 10:00 год.

Судове засідання, призначене на 04.03.2019, відкладено за клопотанням представника відповідача на 05.03.2019 о 10:00 год.

В судовому засіданні, призначеному на 05.03.2019, оголошено перерву для ознайомлення із матеріалами справи та підготовки до судових дебатів до 06.03.2019 о 11:15 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 19.09.2018 №№ 8035/14-14, 8038/14-14, від 20.09.2018 № 8149/14-14, від 19.09.2018 № 8039/14-14, 8037/14-14, 8036/14-14, 8040/14-14, виданих ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 05.09.2018 № 6711 співробітниками податкового управління проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Союз» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, за результатами якої складено акт від 26.10.2018 № 793/15-32-14-14/30586931.

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення ТОВ «Союз» пп.14.1.36, пп.14.1.178 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п. 201.10, п.201.14, п.201.15 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 5609709 грн.; п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого здійснено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄДРПН на суму податку на додану вартість 1021,1 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.11.2018, яким ТОВ «Союз» збільшено податкове зобов'язання по податку на додану вартість (14060100) в розмірі 5609709 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1402427 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначене податкове повідомлення-рішення частково обґрунтованим, а позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у звязку з наступним.

Зі змісту акту вбачається, що проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.09.2015 по 30.06.2018 в сумі 46458802 грн. на підставі документів, наведених у додатку №4 до акту перевірки, встановлено заниження задекларованих ТОВ «Союз» показників у рядку 1.1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України: операції, що оподатковуються за основною ставкою», всього у сумі 7115 грн., у тому числі: за липень 2017 року на суму 417 грн., за вересень 2017 року на суму 260 грн., за січень 2018 року на суму 238 грн., за червень 2018 року на суму 6200 грн.

Таким чином, в порушення п.44.1 ст.44, п.201.1, п.201.14, п.201.15 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «Союз» сформовано податкові зобовязання з ПДВ у рядку 1 декларацій, які не відповідають даним облікових регістрів бухгалтерського обліку з первинними документами до них та даним Єдиного реєстру податкових накладних (детально наведено у Додатку №17), в результаті чого податкові зобовязання з ПДВ занижено на суму 7115 грн.

Також перевіркою даних облікових регістрів бухгалтерського обліку за рахунками 311, 361, записи в яких здійснені відповідно до первинних документів (видаткові накладні, акти виконаних робіт (наданих послуг, банківська документація тощо), встановлено невідповідність даних задекларованих ТОВ «СОЮЗ» коригувань податкових зобовязань з ПДВ (рядок 7) по рах. 643 та відповідно складених та зареєстрованих іх у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування до податкових накладних, що знайшло відображення у Додатку №17 до акту перевірки.

Отже перевіркою зроблено висновок, що в порушення в порушення п.44.1 ст.44, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.201.15 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «Союз» сформовано показник коригування податкових зобовязань з ПДВ у рядку 7 декларацій, які не відповідають даним облікових регістрів бухгалтерського обліку з первинними документами до них та даним Єдиного реєстру податкових накладних, в результаті чого податкові зобовязання з ПДВ занижено на суму 537 грн.

Крім того, згідно п.3.2.1 «Податок на додану вартість» акту перевірки від 26.10.2018 № 793/15-32-14-14/30586931 перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.09.2015 по 30.06.2018 встановлено його завищення, всього в сумі 5602057 грн., у тому числі: за січень 2016 року в сумі 1600 грн., за лютий 2016 року в сумі 177667 грн., за березень 2016 року в сумі 703083 грн., за квітень 2016 року в сумі 633314 грн., за травень 2016 року в сумі 175025 грн., за червень 2016 року в сумі 367832 грн., за липень 2016 року в сумі 158242 грн., за серпень 2016 року в сумі 171817 грн., за вересень 2016 року в сумі 326092 грн., за жовтень 2016 року в сумі 516101 грн., за листопад 2016 року в сумі 876059 грн., за грудень 2016 року в сумі 584491 грн., за січень 2017 року в сумі 292655 грн., за лютий 2017 року в сумі 444390 грн., за березень 2017 року в сумі 4995 грн., за січень 2018 року в сумі 168694 грн.

Зокрема, перевіркою встановлено віднесення до складу податкового кредиту у відповідних періодах податкової звітності сум ПДВ у розмірі 5595461,35 грн. від вартості товарів, нематеріальних активів (контейнерів, бункерів-накопичувачів, металоконструкцій, запчастин та ін.), робіт, послуг (ремонт пластикових контейнерів, виготовлення металоконструкцій верхніх панелей кузова сміттєвоза, роботи з облаштування шляхів по верхній межі полігону ТВП, роботи з подріблення, ущільнення, створення ізолювального шару грунту та ін.) отриманих від підприємств ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», , ПП «Промтехсервіс», , ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», , ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП», , ТОВ «АКАДЕМ-ПЛАНІНГ», , МПП «ЕТАЛОН», , ТОВ «КВІНТА ЮГ СЕРВІС», , без доведеного факту придбання товарів (робіт, послуг) первинними документами та наявною податковою інформацією у періоді з 01.09.2015 по 30.06.2018.

По відносинами із постачальником ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», ), у тому числі червень 2016 367832 грн., липень 2016 158241,6 грн., листопад 2016 204688,2 грн., грудень 2016 51150 грн., січень 2018 168693,9 грн., а всього 950605,7 грн.; по відносинами із постачальником ПП «Промтехсервіс», ), у тому числі лютий 2016 177666,67 грн., березень 2016 703083,32 грн., квітень 2016 633314,14 грн., травень 2016 175024,8 грн., серпень 2016 171816,65 грн., жовтень 2016 241101,47 грн., листопад 2016 346771,17 грн., грудень 2016 533341,09 грн., лютий 2017 277716,28 грн., а всього 3259835,59 грн.; по відносинами із постачальником ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», ), у тому числі: вересень 2016 р. 166666,67 грн., жовтень 2016 р. 275000 грн., а всього 441666,67 грн.; по відносинами із постачальником ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП», ), у т. ч. листопад 2016 р. 324600 грн.; по відносинами із постачальником ТОВ «АКАДЕМ-ПЛАНІНГ», ), у вересні 2016 р. 159424,99 грн.; по відносинами із постачальником МПП «ЕТАЛОН», ), у тому числі: січень 2017 168755,07 грн., лютий 2017 166673,33 грн., а всього 335428,4 грн.; по відносинами із постачальником ТОВ «КВІНТА ЮГ СЕРВІС», , у січні 2017 123900 грн.

Вищезазначеного висновку перевіряючі дійшли на підставі аналізу наданих до перевірки документів щодо придбання товарів (робіт, послуг), а саме видаткових накладних, актів виконаних робіт, договорів, виписок банку з додатками, та ін., з врахуванням існуючої податкової інформації, що на думку перевіряючих не доводить факт їх придбання від вищезазначених постачальників.

Також в ході перевірки встановлено відсутність реальної можливості отримання та відвантаження товарів (робіт, послуг) підприємствами ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», , ПП «Промтехсервіс», , ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», , ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП», , ТОВ «АКАДЕМ-ПЛАНІНГ», , МПП «ЕТАЛОН», , ТОВ «КВІНТА ЮГ СЕРВІС», , а саме: відсутність майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Операції контрагентів-постачальників не містять у своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети) продажу товарів. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Наслідком діяльності контрагентів-постачальників є виключно чи переважно формування податкових зобовязань та податкового кредиту на адресу контрагентів.

За обставин справи, позивач не заперечує проти висновків перевірки щодо порушень ТОВ «Союз» п.44.1 ст.44, п.201.1, п.201.14, п.201.15 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Союз» занижено податкові зобовязання з ПДВ на суми 7115 грн. та 537 грн., отже предметом спору є правомірність формування позивачем податкового кредиту по податку на додану вартість, який на думку податкового органу завищений по операціях із певними постачальниками.

Суд зазначає, що в акті перевірки висновки про безтоварність господарських правовідносин ТОВ «Союз» із його постачальниками ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», ПП «Промтехсервіс», ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», код ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП», код ТОВ «АКАДЕМ-ПЛАНІНГ», МПП «ЕТАЛОН», ТОВ «КВІНТА ЮГ СЕРВІС» правочинів ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи, які б спростовували надані позивачем документи та свідчили на користь висновків податкового органу. Недопустимість таких підходів до проведення перевірок платників податків визнано ДПА України та доведено до відома підпорядкованих підрозділів листом № 20289/7/16-1617 від 29.09.2010 року «Щодо підстав для визнання договорів нікчемними».

За приписами п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому п. 198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону N 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання робіт (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Згідно п.4.1.2, п.4.1.4 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (пп. 21.1.1); не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп. 21.1.4); забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій (пп. 21.1.2); забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень (пп. 21.1.3).

Згідно з п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом; (83.1.2) податкова інформація; (83.1.3) експертні висновки; (83.1.4) судові рішення; (83.1.6) податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Однак перевіряючі жодним чином не обґрунтували мотиви визнання операцій із контрагентами такими, що в дійсності не відбулись. При цьому в ході перевірки не було встановлено, що відомості у документах є неповними, недостовірними або суперечливими, що в свою чергу могло б свідчити про нікчемність правочинів.

Згідно з п.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 р. № 727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.4 Порядку).

Відповідно до п.5 цього ж Порядку факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В порушення вищенаведеного Порядку № 727, перевіряючими в акті перевірки викладені порушення без посилання на первинні або інші документи, які підтверджують зазначені факти. Самі порушення висвітлені нечітко, необєктивно та не у повній мірі; акт не містить систематизованого викладу виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства.

Також в акті перевірки не висвітлені суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань податкового законодавства.

Податковим органом на адресу ТОВ «Союз» направлялися запити щодо надання окремих документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації тощо від 01.10.2018, 01.10.2018, 10.10.2018, 17.10.2018, 18.10.2018 щодо надання документів/копій документів, засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою (за наявності): наказ(и) про облікову політику; накази на призначення / звільнення посадових осіб; статут із змінами та доповненнями; документи, підтверджуючі право власності (або користування) на нерухоме майно, транспортні засоби, земельні ділянки; регістри синтетичного та аналітичного обліку по всім рахунках бухгалтерського обліку за перевіряємий період, повязані з обчисленням обєкту оподаткування та сплатою податків, що є предметом перевірки (з кореспонденцією рахунків); договори з покупцями (замовниками), постачальниками за перевіряємий період; первинні документи, а саме: накладні, акти виконаних робіт, рахунки, товарно транспортні накладні, довіреності, специфікації, документи щодо підтвердження відповідності (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності тощо), платіжні документи, виписки банку та інші, за перевіряємий період; інвентарні картки обліку основних засобів групи 3, відомості про нарахування амортизації за перевіряємий період та ін.

У відповідь ТОВ «Союз» надало податковому органу пояснення від 19.10.2018 № 437, в яких зазначено, що первинна документація по взаємовідносинам ТОВ «Союз» із ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», ПП «Промтехсервіс», ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП», а саме документи господарської діяльності та бухгалтерського обліку вилучені згідно протоколу обшуку від 14.12.2017 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 29.11.2018 по справі № 522/19126/17 в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000083 від 14.09.2017 за ч.3 ст.212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 26.12.2018 по справі № 522/19126/17 накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку в приміщення за місцем розташування ТОВ «Союз» за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, 1А від 14.12.2017, а саме договори із постачальниками, акти прийому-передачі виконаних робіт, карточки рахунків, видаткові накладні, банківські виписки тощо.

Відповідно до п.85.9 ст.85 ПК України в разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

В судовому засіданні представник податкового органу зазначив, що відповідні первинні документи в ході контрольного заходу досліджувалися перевіряючими, що підтверджується службовою запискою начальника відділу аудиту платників міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області (т.ІІІ, а.с.113), адресованій заступнику начальника 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області, в якій висловлено прохання надати тимчасовий доступ до вилучених на підставі ухвал слідчих суддів від 05.12.2015 по справі № 522/22598/16-к в рамках кримінального провадження № 0000562, від 29.11.2018 по справі № 522/19126/17 в рамках кримінального провадження № 000083 від 14.09.2017 оригіналів документів господарської діяльності ТОВ «Союз», та проставленій на ній резолюції «до розгляду», а також відповіддю начальника 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області від 16.10.2018 № 8907/11/15-32-23-03 про направлення відділу аудиту матеріалів кримінального провадження № 0000083 від 14.09.2017 відносно службових осіб ТОВ «Союз» з позначкою уповноваженої особи «отримала».

Однак суд критично оцінює вищезазначені доводи сторони відповідача, оскільки отримання зазначених матеріалів уповноваженою особою не містить дати цього факту, що унеможливлює перевірку достовірності такого твердження в аспекті таймінгу проведення перевірки з 28.09.2018 по 19.10.2018. При цьому, у випадку отримання матеріалів кримінального провадження у перший же день їх надання 16.10.2018, перевіряючими досліджено надані матеріали у кількості: т.І на 326 арк.; т.ІІ на 360 арк.; т.ІІІ на 350 арк.; т.IV на 331 арк.; т.V на 350 арк.; т.VI на 200 арк.; т.VII на 299 арк.; т.VIII на 158 арк.; т.XI на 310 арк. в строк до кінця перевірки 19.10.2018, тобто протягом трьох днів.

Згідно рекомендації щодо оформлення узагальненого переліку документів, які було використані при проведенні перевірки (далі - узагальнений перелік документів), затверджених Наказом ДФС України «Про затвердження Зразка форми акта (довідки) документальної планової/позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок» від 01.06.2017 № 396, узагальнений перелік документів складається за зразком, який наведено у додатку 4 до Зразка акта (довідки) перевірки, додається до акта (довідки) перевірки та є його невід'ємним додатком.

У такому переліку у розрізі відповідних пунктів акта (довідки) перевірки зазначається інформація щодо перевірених документів, згрупованих за типами, із зазначенням податкового періоду, в якому проведено перевірку таких документів, та способу проведення перевірки - вибірковим чи суцільним порядком із зазначенням працівників контролюючих органів, що проводили перевірку відповідних документів.

Отже, саме додаток 4 до акту перевірки «Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки» є належним та допустимим доказом на підтвердження того, які саме документи досліджувалися в ході контрольного заходу.

Поряд із тим, згідно додатку 4 до акту перевірки «Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ТОВ «Союз» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 (т.І, а.с. 181-186) матеріали кримінального провадження № 0000083 від 14.09.2017 чи будь-які інші фінансово-господарські документи по взаємовідносинам ТОВ "Союз" із ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», ПП «Промтехсервіс», ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП» відсутні.

Отже матеріали справи свідчать на користь висновку про те, що перевіряючими співробітниками податкового органу при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Союз» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, за результатами якої складено акт від 26.10.2018 № 793/15-32-14-14/30586931, взаємовідносини підконтрольного субєкта ТОВ «Союз» із ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», ПП «Промтехсервіс», ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП» не досліджувались, а висновки в акті перевірки відображені виключно на підставі даних систем податкового обліку ДФС України та за відсутністю первинної документації, яка вилучена в межах кримінальної справи.

Аналіз ст. 198 ПК України свідчить про те, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

За таких обставин податковому органу відповідно до положень п.85.9 ст.85 Податкового кодексу України належало перенести терміни проведення перевірки до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них, однак відповідач обмежився даними податкової інформації, яка наведена у додатку № 16.2 до акту перевірки, зробивши висновок, що такою інформацією не доведено факт реалізації господарських відносин позивача із постачальниками ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», ПП «Промтехсервіс», ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП».

Крім того, представник податкового органу, як на підставу для відмови у задоволенні позову, послався на вирок Приморського районного суду міста Одеси від 14.11.2017 № 522/15012/17, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 08.08.2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_1 та прокурором, відповідно до якого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.

Згідно зазначеного вироку ОСОБА_1 надав згоду на придбання (перереєстрацію) на своє ім'я ТОВ «Алето Союз», підписавши реєстраційні документи та документи, необхідні для відкриття розрахункових рахунків товариств, не збираючись вести їх фінансово - господарську діяльність, пособничав невстановленим слідством особам у незаконній діяльності, а саме у придбанні фіктивного підприємства з метою прикриття незаконної діяльності, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України за кваліфікуючими ознаками - пособництво у фіктивному підприємництві, тобто пособництво у придбанні фіктивного суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Алето Союз», з метою прикриття незаконної діяльності.

Втім, за правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.06.2018 по справі № 826/548/17 сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили.

Так, слід враховувати, що вироком у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, встановлюється об'єктивна сторона складу злочину посадової особи контрагента платника податків. У зв'язку з цим під час судового розгляду необхідно досліджувати у чому саме полягають дії такої особи і чи спрямовані вони на реальне настання наслідків. Істотне значення має й те якою саме особою і у який період підписано первинні документи податкового та бухгалтерського обліку на підтвердження господарських операцій, за наслідками яких підприємством сформовано витрати та податковий кредит з податку на додану вартість.

Отже, враховуючи, що податковим органом взагалі не досліджувалися первинні документи по ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», ПП «Промтехсервіс», ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП», період їх підписання та інші обставини, сама по собі наявність вироку не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій.

Аналогічна позиція викладена також у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі № 2а-1570/6063/12, від 27.02.2018 по справі № 802/1853/16-а, від 24.04.2018 по справі № 2а/0370/205/12, від 29.03.2018 по справі № 826/3498/15 та від 27.03.2018 по справі № 815/6470/16.

Крім того, до листа ТОВ «Союз» від 19.10.2018 № 437 додані пояснення та документальне підтвердження господарських відносин позивача із постачальниками: ТОВ «Академ-планінг», МПП «Еталон», ТОВ «Квінта Юг Сервіс», а саме копії договорів, видаткових накладних, податкових накладних, актів приймання-передачі виконаних робіт та інших документів, які підтверджують проведення господарських операцій та здійснення розрахунків з вищезазначеними контрагентами.

Однак в акті перевірки висновки про нікчемність укладених ТОВ «Союз» правочинів ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи, які б спростовували надані позивачем документи та свідчили на користь висновків податкового органу. Як суд вже наголошував, недопустимість таких підходів до проведення перевірок платників податків визнано ДПА України та доведено до відома підпорядкованих підрозділів листом № 20289/7/16-1617 від 29.09.2010 року «Щодо підстав для визнання договорів нікчемними».

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Правові наслідки порушення зобовязання настають тільки у випадках, коли це передбачено законом або договором. Покладення на сторону договору відповідальності за невиконання зобовязання, яка не встановлена договором або законом, є порушенням ст. 611 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 р. у справі № 6-111цс13).

Отже суд не може погодитися із твердженням відповідача про те, що ТОВ «Союз» не було отримано товари лише з тих підстав, що на думку перевіряючих це не узгоджується із податковою інформацією, оскільки, по-перше це спростовується матеріалами справи, а по-друге, оцінка відповідачем виконання умов договорів щодо надання послуг та фактичне заперечення їх виконання сторонами правочинів не може бути засноване на такому поверховому аналізі.

Судом встановлено, що ТОВ «Союз» здійснює господарську діяльність щодо захоронення побутових відходів за місцем Одеського міського звалища «Дальницькі карєри» на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1463 від 27.12.2017 «Про видачу ліцензії захоронення побутових відходів ТОВ «Союз».

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК) визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно наданих до суду оборотно-сальдових відомостей по рахунку 6851, 631 за лютий 2016 р. лютий 2017 р., за вказаний період у бухгалтерському обліку ТОВ «Союз» відображення придбання у постачальників ТОВ «ТСК ГРУП УКРАЇНА», ПП «Промтехсервіс», ТОВ «АЛЕТО СОЮЗ», ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП», ТОВ «АКАДЕМ-ПЛАНІНГ», МПП «ЕТАЛОН», ТОВ «КВІНТА ЮГ СЕРВІС» товарів та послуг, а згідно копій банківських виписок по рахункам позивачем оплачено придбані товарі та послуги.

З наданих позивачем доказів вбачається, що договори із постачальниками ТОВ «Академ-планінг», МПП «Еталон», ТОВ «Квінта Юг Сервіс» мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки договори виконані сторонами в повному обсязі.

З огляду на матеріали справи, між ТОВ «Союз» та МПП «Еталон» укладено договір поставки товару від 01.02.2017 (т.І, а.с. 52-55), предметом якого є постачання контейнерів для збору ТПВ, найменування, асортимент та кількість яких зазначаються у видаткових накладних.

За результатами здійснених поставок товарів (контейнерів для збору ТПВ) покупцем товару ТОВ «Союз» прийнято останній по видатковій накладній від 01.02.2017 № 8 на суму 500040 грн., в т.ч. ПДВ 83340 грн., (т.І, а.с.56), яка після підписання згідно з п.1.3 Договору, має юридичну силу Специфікації.

Також між ТОВ «Союз» та МПП «Еталон» укладено договір на виконання робіт від 01.02.2017 (т.І, а.с. 57-60), за яким Виконавець МПП «Еталон» взяло на себе зобов'язання виконати роботи з підсипання постійної підїзної дороги, облаштування шляхів по верхній межі полігону ТВП та тимчасових тупикових підїздів до групи карт розвантаження ТВП, грубе подріблення та укладка ТПВ шарами, укладка проміжного або перекривающего шару, ущільнення ТПВ, ущільнення перекриваючого шару та покриття ізольованим шаром гранту або глини, обнесення звалища земляним валом (п.1.1 Договору).

Згідно з п.2.1, п.6.1 Договору перелік видів робіт та її вартість визначається в актах приймання-передачі Замовника ТОВ «Союз».

За результатами виконання послуг сторонами складено акт прийому-передачі виконаних робіт від 01.02.2017 № 9 (т.І, а.с. 61), відповідно до якого виконані роботи з подріблення, ущільнення, створення ізольованого шару, гранту на звалищі «Дальницькі карєри» на загальну суму 500000 грн., в т.ч. ПДВ 83333,33 грн.

Крім того, між ТОВ «Союз» та МПП «Еталон» 30.01.2017 укладено договір поставки (т.І, а.с. 62-65), предметом якого є постачання автомобільних частин, мастил та інших комплектуючих для транспортних засобів, найменування, асортимент та кількість яких визначаються у видатковій накладній.

На виконання зазначеного договору МПП «Еталон» на користь ТОВ «Союз» поставлено товари (палец ролика, кронштейнг, вал карданний МАЗ, водило МАЗ, гідромуфта та ін.) згідно видаткових накладних № 29 від 30.01.2017 на загальну суму 302848,79 грн. (ПДВ 50474,80 грн.), № 30 від 30.01.2017 на загальну суму 409739,23 грн. (ПДВ 68289,87 грн.), № 23 від 30.01.2017 на загальну суму 299942,40 грн. (ПДВ 49990,40 грн.).

Аналогічно, ТОВ «Союз» укладені договори з ТОВ «Академ-Планінг» від 01.09.2016 (т.І, а.с.95-98): видаткова накладна на поставку товару (ресора, компресор, головка циліндрів, форсунка в зборі, редуктор моста, диски, кошик зчеплення та ін.) на суму 543749,96 грн. (ПДВ 90624,99 грн.); від 01.09.2016 (т.І, а.с. 100-103): видаткова накладна від 30.09.2016 № 44 на поставку контейнеру на суму 412800 грн. (ПДІ 68800 грн.).

Крім того, ТОВ «Союз» укладений договір поставки № 2/17 від 24.01.2017 із ТОВ «Квінта Юг Сервіс» (т.І, а.с. 44-48), предметом якого є поставка контейнерів пластикових для ТВП 1,1 м3, найменування, одиниці вимірну та кількість яких, строки та умови поставки, згідно 1.2 Договору визначаються рахунком-фактурою (Специфікацією).

На виконання вищезазначеного договору ТОВ «Квінта Юг Сервіс» поставлено на користь ТОВ «Союз» товари (контейнера пластикові для ТПВ 1,1 м3) згідно видаткових накладних від 24.01.2017 №№ КВ-0000004 на суму 420000 грн. (ПДВ 70000 грн.), від 25.01.2017 КВ-0000008 на суму 105000 грн. (ПДВ 17500 грн.), від 25.01.2017 № КВ-0000011 на суму 218400 грн. (ПДВ 36400 грн.).

Постачальниками товарів та послуг складені відповідні податкові накладні, які зареєстровані в ЄРПН, та на підставі яких ТОВ «Союз» сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по операціях, повязаних безпосередньо з його господарською діяльністю.

У свою чергу, придбані товари обліковуються на балансі ТОВ «Союз» станом на 05.03.2019, згідно балансової довідки від 05.03.2019 № 247 та зберігаються на орендованій у Одеської міської ради земельній ділянці за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Марії Демченко, 30 на підставі договору від 11.01.2006. Також придбані запасні частини встановлені на транспортних засобах, що перебувають у користуванні ТОВ «Союз», згідно актів установлення запасних частин (т.IV, а.с.61-88).

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України, обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

За таких обставин, на думку суду, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано належних доказів, які могли б свідчити про недобросовісність позивача та наявність обставин, що виключають обґрунтованість віднесення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум за результатами господарських операцій з постачальниками.

Разом з тим, недослідження контролюючим органом первинних документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності позивача за перевіряємий період вказує на те, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем норм податкового законодавства зроблені без належної оцінки та дослідження необхідних документів, що, як наслідок, вказує на передчасність викладених в акті перевірки висновків про порушення позивачем норм податкового зобов'язання та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 жовтня 2018 року по справі №826/13419/17, адміністративне провадження № К/9901/59416/18, який в силу в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Посилання представника відповідача під час судового розгляду на відсутність товарно-транспортних накладних на увагу не заслуговує, оскільки товарно-транспортні накладні є транспортною документацією, що не впливає на факт придбання товару. За наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару та його використання у власній господарській діяльності, відсутність ТТН не може бути підставою для невизнання витрат із придбання матеріальних цінностей. Відсутність ТТН також не може позбавити й права на податковий кредит із ПДВ за наявності документів, які вимагає ПКУ в цьому випадку. Підставою для формування податкового кредиту з ПДВ є наявність належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.

При цьому, в акті перевірки від 26.10.2018 № 793/15-32-14-14/30586931 відсутні такі підстави для висновків перевіряючих, у звязку із чим на підставі абз.2 ч.2 ст.77 КАС, відповідно до якого субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, зазначені доводи сторони відповідача на увагу не заслуговують.

З цих підстав суд також відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності сертифікатів якості на придбані контейнери.

На підтвердження реального здійснення спірних господарських операцій, обумовлених вказаними правочинами, та фактичного отримання товарів (робіт/послуг), позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових та податкових накладних, акти приймання виконаних робіт, банківські виписки, оборотно-сальдові відомості по рахунках.

При дослідженні долучених позивачем до матеріалів справи документів судом встановлено, що вони відповідають вимогам Закону № 996-XIV, складені належним чином, в повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники, а тому підтверджують реальність здійснення господарських операцій. Придбані товари оприбутковані позивачем та взяті на баланс підприємства, або використано за призначенням, що свідчить про те, що операції з придбання товарів спричинили реальні зміни майнового стану платника податків, зумовили зміни в структурі активів, зобовязань та власного капіталу субєкта господарювання.

Контролюючим органом, в свою чергу, не наведено будь-яких переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

На час здійснення фінансово-господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, контрагенти ТОВ «Союз» були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтва про реєстрацію платниками податків на додану вартість, у звязку із чим покладення на покупця ТОВ «Союз» відповідальності за порушення податкової дисципліни його контрагентами, або недостовірні відомості про них - є недопустимим.

У разі невиконання контрагентом зобов'язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

В у п. 23 рішення ЄСПЛ по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії» (заява №6689/03) вказано, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обовязків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника.

Наявні в матеріалах справи первинні документи, бухгалтерські та інші супутні документи, надані позивачем, за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред'являються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надані та під час розгляду справи судом не встановлено.

В той же час відповідачем не наведено будь-яких доводів та не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, які свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

Покладені в основу висновків за актом перевірки твердження податкового органу щодо непридбання контрагентами позивача замовлених ТОВ «Союз» товарів та послуг, які засновані на податковій інформації з баз даних щодо непридбання виконавцями відповідних товарів та послуг втрачають будь-який сенс за умови надання позивачем доказів на підтвердження отриманих товарів, які на момент оголошення рішення обліковуються на балансу підприємства та встановлені на транспортні засоби, що йому належать, та послуг, виконання яких здійснювалося за місцем провадження господарської діяльності ТОВ «Союз» - Одеського міського звалища «Дальницькі карєри».

Також суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 КАС України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів позивача трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для проведення відповідних видів господарської діяльності, обумовлених укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, а судом не встановлено узгодженості дій між позивачем та його контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими їх протиправними діями.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

За обставин справи, відповідачем не наведено обґрунтованих доводів проти адміністративного позову та не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. У відзиві фактично відсутні адекватні відповіді на доречні та важливі аргументи позивача, однак при цьому зазначається про відсутність підстав для задоволення позову. Зокрема, під час проведення перевірки податковий орган безпосередньо не досліджував фінансово-господарську діяльність контрагентів позивача в аспекті їх взаємовідносин із ТОВ «Союз», а обмежився формальним посиланням на наявну податкову інформацію щодо них. В той час як податкове законодавство не ставить у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у звязку із придбанням товарів (робіт, послуг), призначених у використанні в його господарській діяльності.

Також норми податкового законодавства не визначають місце знаходження контрагентів платника податків та їх звітування до контролюючих органів, як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової вигоди. Натомість, якщо останні не виконали своїх зобов'язань щодо сплати податків, - то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за наявності факту реального вчинення господарської операції, як у даній ситуації, та у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, вищерозглянуті висновки відповідача в акті перевірки ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені жодними документами та доказами з боку відповідача. Натомість, позивачем документально підтверджено правомірність формування податкової звітності по господарським операціям з контрагентами, реальність операцій, у звязку із чим суд дійшов висновку про неправомірність податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.11.2018 в частині податкового зобов'язання в розмірі 5602057 грн. та штрафних санкцій в розмірі 1400514 грн.

Поряд із тим, зменшивши розмір позовних вимог заявою від 28.01.2019 (т.ІІІ, а.с. 131-136), позивач визнав допущення ним порушення п.44.1 ст.44, п.201.1, п.201.14, п.201.15 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Союз» занижено податкові зобовязання з ПДВ на суми 7115 грн. та 537 грн. Однак позивач припустився описки в прохальній частині уточнення позовних вимог, зазначивши про визнання стягнення за податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 06.11.2018 зобов'язання в розмірі « 7562 грн.», замість 7652 грн. (7115 грн. + 537 грн.) та штрафу « 1890 грн.», замість 1913 грн. (25% від 7652 грн.), у звязку із чим позов підлягає до часткового задоволення, з урахуванням встановлених вище судом обставин.

Беручи до уваги сплачений позивачем судовий збір в сумі 105182,04 грн., позивачу у відповідності до ч.3 ст.139 КАС України належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС в Одеській області судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 105038,57 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» (65104, м. Одеса, вул. М. Демченко, 30; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про часткове визнання протиправним та часткове скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 06.11.2018 № НОМЕР_1 в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Союз» податкових зобовязань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 5602057 грн. (пять мільйонів шістсот дві тисячі пятдесят сім грн.) та застосування штрафних санкцій в розмірі 1400514 грн. (один мільйон чотириста тисяч пятсот чотирнадцять).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» судові витрати у розмірі 105038,57 грн. (сто пять тисяч тридцять вісім грн. 57 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.03.2019.

Суддя І.В. Завальнюк

.