Справа № 451/938/18
Суддя: Семенишин О. З.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

14 березня 2019 рокуСправа №451/938/18
Провадження № 2-а/451/14/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові адміністративну справу №451/938/18 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, співвідповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

6 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В позовній заяві зазначає, що 30 червня 2018 року на автошляху м-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська поліцейським роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 складено Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВР №095440 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 255 грн. Постанова мотивована тим, що 30.06.2018 року о 20.45 год., керуючи транспортним засобом OPEL ASTRA SPORTS TOURER, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 не виконав вимог дорожнього знаку 2.2. «проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.п.8.4.(б) ПДР. Як зазначено вище, приблизно о 20.40-20.45 30.06.2018 року позивач, перебуваючи за кермом авто, рухався на із м. Зборів, Тернопільської області, до автошляху м-09. Виїжджаючи до перехрестя, ним було дотримано вимог знаку «STOP», він зупинився на перехресті, надав перевагу у русі автомобілям, які рухалися головною дорогою та почав рух у бік м. Золочів. Однак, зразу ж на цьому перехресті його було зупинено працівником поліції ОСОБА_2, яким було пояснено, що я порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 «STOP», тобто не зупинився на вимогу знаку та одразу ж складено постанову про адміністративне правопорушення. Таку постанову винесено поспішно, без врахування усіх обставин справи та дослідження усіх доказів у справі, а також з порушенням процедури винесення такої постанови. Вважає, що вищевказана постанова є протиправною та незаконною, а тому такою що підлягає скасуванню. Що дотримано правил дорожнього руху. Відповідно до п.34.1 ПДР. 1.12 (стоп-лінія) позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2. або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух. Однак, такої розмітки на даному відрізку дороги немає (що потім підтвердив і сам відповідач). Також на цьому ж відрізку дороги відсутні знаки 2.1 та табличка 7.1.2., які є обовязковими для встановлення за вказаних умов, що дає підстави стверджувати про недотримання вимог встановлення знаку 2.2. на цій дорозі. Попри невідповідність вказаного знаку національному стандарту та ПДР, позивач його помітив та здійснив зупинку свого авто перед вищезазначеним знаком. Зауважує, Правила дорожнього руху не передбачають тривалості зупинки біля цього дорожнього знаку. Після цього одразу продовжив рух до краю дороги (де раніше була розмітка, яка однак стерлася) аби отримати достатній вид на дорогу, що перетинається. Також просить суд звернути увагу на те, що знак називається «Проїзд без зупинки», тобто вказує на безперервний рух авто, однак він двічі зупинився: біля знаку та на самому перехресті, що свідчить про помилковість висновків працівника поліції про недотримання мною вимог знаку 2.2. Пропустивши усі транспортні засоби, що прямували головною дорогою, здійснив виїзд на головну дорогу, де і був зупинений працівником поліції. Більше того, не дотримано вимог законодавства в частині складання постанови. Ніяких доказів не вказано, позивача із ними не ознайомлено, можливості їх заперечити чи подати свої докази йому не надано. Це, в свою чергу, дає підстави стверджувати і про порушення відповідачем ст.280 КУпАП, а саме: при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №095440 від 30.06.2018 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а справу закрити.

1.02.2019 року від представника відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що у провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебуває справа №451/938/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №095440 від 30 червня 2018 року за ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідач позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на таке: як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 095440 від 30 червня 2018 року, позивач 30 червня 2018 року о 20 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_2, на А/Д М-09 Тернопіль - Львів - Рава-Руська не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено, чим порушив вимоги p.33 ПДР України та п. 8.4.6 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.Якщо під час складання постанови особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Крім того, поліцейськими позивачу було розяснено його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, положення статей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

5.02.2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що в провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебуває справа №451/938/18 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. повідачем не наведено, доказів про вчинення позивачем правопорушення не надано і про них не зазначено. Ознайомившись із змістом відзиву на його позовну заяву, який отримав 02.02.2019 року, вважає твердження відповідача необгрунтованими, надуманими та такими, що не підтверджуються жодними допустимими доказами у справі. Жодних документів чи доказів, які би підтверджували слова відповідача не надано, лише фактично процитовано оскаржувану постанову, яка не є доказом сама по собі. Вважає, що відповідачем не дотримано вимог КАС України у повній мірі. Ніяких заперечень щодо викладеного позивачем в позовній заяві віповідачем не наведено, доказів про вчинення позивачем правопорушення не надано і про них не зазначено. Вважає, що відзив надано з метою уникнення негативних наслідків визнання позову, адже згідно ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб»єктом владних повновжень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. З огляду на таке, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, тому що відповідачем вона винесена помилково та без належних правових підстав, без дослідження усіх обставин справи.

Позивач у судовому засіданні вимоги підтримав у повній мірі та дав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. Звертав увагу суду, що він не порушував правил дорожнього руху і це міг підтвердити пасажир, який був в автомобілі. Після зупинки працівниками поліції, у нього поліцейський забрав технічний паспорт та посвідчення водія і пішов на пост, після повернення вручив йому копію постанови, проте порушуючи норм ст.279 КУпАП до розгляду даної справи його не залучив не врахував, що ним не порушувались правила дорожнього руху і це може підтвердити пасажир автомобіля.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився, однак подав відзив на позов, в якому просив справу слухати без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача та відповідь на відзив позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Суд встановив, що 30.06.2018 року постановою, серії ВР № 095440 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Підставою для накладення адміністративного стягнення було те, що позивач 30.06.2018 року, о 20 год. 45 хв. на автодорозі м-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська, 34 км, не виконав вимог дорожнього знаку 2.2 « проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.п.8.4.(б) ПДР України (а.с.11).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Незважаючи на зазначений обов'язок відповідачем не надано суду необхідних доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, у суду немає підстав ставити під сумнів показання позивача з цього приводу і таких доказів суду не представлено. Отже, за відсутності достатніх даних про вчинення позивачем правопорушення, постанову серії ВР № 095440 від 30.06.2018 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.9, п.1 ст.247, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову, серії ВР № 095440, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі 30.06.2018 року.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 19.03.2019 року.