Справа № 495/6143/17
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/6143/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 грудня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про зобов`язання надати затребувану інформацію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просить суд:

-Зобов`язати Затоківську селищну раду на найближчому засіданні сесії ради розглянути звернення ОСОБА_1 щодо надання копії рішення Затоківської селищної ради від 19.03.2013 року №1224 про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0253 га ОСОБА_4 та дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення садівництва.

-Стягнути з Затоківської селищної ради витрати на правову допомогу у розмірі 3200,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

-Стягнути Затоківської селищної ради судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати у його відсутність, адміністративний позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача - Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за довіреністю Мінчев В.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про перенесення розгляду справи. Однак, приймаючи до уваги той факт, що представником відповідача не надано суду доказів поважності причини неявки у судове засідання, а також той факт, що справа перебуває у провадженні суду тривалий час, про що достеменно відомо відповідачу, тобто відповідач мав час підготовити пояснення та зібрати необхідні докази по справі, однак, будь-яких доказів представником відповідача за весь час перебування справи у провадженні суду не надано, з метою недопущення подальшого затягування розгляду справи, або суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутності представника Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 06.04.2017 року позивачем було зареєстровано інформаційний запит И-2017/36 у виконавчому комітеті Затківської селищної ради щодо надання інформації про підстави та цілі виділення земельної ділянки площею 0,0253 га № НОМЕР_1 , розташованої за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока в рамках Закону України «Про доступ до публічної інформації».

17.04.2017 року позивач знову звернувся до виконавчого комітету Затоківської селищної ради та в телефонному режимі щодо строків надання відповіді на інформаційний запит, на що отримав відповідь, що інформація ще не підготовлена. Подібні дзвінки, ОСОБА_1 робив 20.04.2017 року, 24.04.2017 року та 26.04.2017 року, кожного разу йому відмовляли в наданні відомостей на запит та строках його виконання, чим було порушено ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та його право на отримання інформації в термін передбачений законодавством (протягом п`яти днів).

У травні 2017 року позивачем була отримана відповідь, датована 27.04.2017 року №157/01-27 про те, що відомості про земельну ділянку НОМЕР_1 в Затоківській селищній раді відсутні.

03.05.2017 року позивач звернувся до відділу Держгкокадастру м. Білгород-Дністровський з подібним інформаційним запитом та отримав відповідь, що зазначена змелена ділянка була передана у власність рішенням Затоківської селищної ради від 19.03.2013 року №1224 ОСОБА_4 для ведення садівництва.

01.06.2017 року позивач направив листа з повідомленням до Затоківської селищної ради про надання копії вищевказаного рішення. Лист було отримано 07.06.2017 року.

16.06.2017 року позивач зробив нагадування щодо строків надання відповіді, передбаченні законодавством, на що отримав відповідь, що голова ради у відпустці, коли з`явиться ніхто не знає.

В липні місяці позивач отримав відповідь від 21.06.2017 року №241/07-27 про те, що у відомчому архіві селищної ради зберігаються архівні справи тільки за останні три роки, тому матеріали за попередні роки передані на зберігання до Білгород-Дністровського міського державного архіву.

10.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міського державного архіву зі зверненням про надання копії зазначеного рішення, на що отримав відповідь, що дійсно Затоківська селищна рада передала на зберігання документи, за винятком протоколів засідань 38, 39, 40 сесій ради, тому надати копію рішення в архіву не має можливості.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного села, селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної ради, головує на її засіданнях.

Статтею 42 вказаного закону визначені повноваження сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до пункту 18 ст. 42 зазначеного закону, сільський, селищний, міський голова забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань.

Питання практичної реалізації громадянами України права вносити в органи державної влади, органи місцевого самоврядування пропозиції про поліпшення їх діяльності, подавати заяви та скарги, викривати недоліки в роботі тощо регулюються Законом України «Про звернення громадян».

Так, статтею 13 вказаного закону передбачено, що діловодство щодо звернень громадян ведеться в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Таким чином, відмова Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області надати запитувану позивачем інформацію із не обґрунтованих підстав, є протиправною, такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує право на отримання інформації, оскільки згідно частини 2 статті 34 Конституції України, - «кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір».

Згідно Закону України «Про інформацію» від 02.10.92 №2657-ХІ (із змінами і доповненнями): частини 1 статті 5 - кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; частини 2 статті 7 - ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь- яких порушень його права на інформацію.

Згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.11 №2939-V І (із змінами і доповненнями): статті 3 - право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, а також юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації; пунктом 2 частини 1 статті 5 - доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Та інформація, яку просив Відповідача надати ОСОБА_1 , відповідно до норм законодавства, не є інформацією з обмеженим доступом - конфіденційною, таємною, службовою, а є відкритою. Згідно положень частини 2 статті 20 Закону «Про інформацію», будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що відноситься законодавством до інформації з обмеженим доступом.

Згідно Закону «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація є відкритою. Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами і на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у їхньому володінні.

Стаття 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 №280/97-ВР (із змінами і доповненнями) передбачає, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Враховуючи вищевикладене, те, що позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, суд вважає що уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 в частині зобов`язання надати затребувані інформацію та в частині стягнення судового збору підлягає задоволенню.

Відповідно до Постанови ВСУ від 17.10.2018 року, справа №301/1894/1 7, при стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (стст.12, 46, 56 ЦПК 2004 року). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений законом №4191-VI. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 жодних документальних підтверджень того, що ним були понесені витрати на правову допомогу суду не надав, що позбавляє суд можливості вирішити позовні вимоги в цій частині.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ч.2 ст.72 ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

В силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, керуючись Законом України " Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України " Про звернення громадян ", ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 159- 161, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Уточнений адміністративний позов заявою ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про зобов`язання надати затребувану інформацію - задовольнити частково.

Зобов`язати Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на найближчому засіданні сесії ради розглянути звернення ОСОБА_1 щодо надання копії рішення Затоківської селищної ради від 19.03.2013 року № 1224 про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0253 га ОСОБА_4 та дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення садівництва.

Стягнути з Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Затоківської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3200,00 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя: