Справа № 260/68/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

15 березня 2019 рокум. Ужгород№ 260/68/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Стенавської А.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 - у судове засідання не зявився;

представник позивача: ОСОБА_2 у судове засідання не зявився;

відповідач: Управління Держпраці у Закарпатській області - представник у судове засідання не зявився;

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача та його представника про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (89656, Закарпатська область, Мукачівський р-н, с. Горонда, вул. Духновича, буд. 153) до Управління Держпраці у Закарпатській області (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 16, ) про визнання незаконним та скасування акту, припису та постанови, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Закарпатській області, якою просить: 1) визнати незаконним акт інспекційного відвідування № 622/217/АВ від 23 листопада 2018 року та припис про усунення порушень № ЗК 622/21/217/АВ/П від 23 листопада 2018 року, складені головним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області; 2) визнати незаконною та скасувати постанову першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_3 від 13 грудня 2018 року за № ЗК/622/217/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-267 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 111 690,00 грн.

21 січня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 28 січня 2019 року, недоліки позовної заяви позивачем усунуто.

29 січня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

06 березня 2019 року, позивач та його представник звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просили вжити заходів по забезпеченню позову та до розгляду справи по суті винести ухвалу про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП № 58375932 про стягнення з позивача 111690 грн. в інтересах Управління Держпраці у Закарпатській області, відкритим на підставі постанови старшого державного виконавця Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 від 14 лютого 2019 року. Зокрема, позивач вказав, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову, примусове виконання оскаржуваної постанови про накладення штрафу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про скасування постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 154 частини 1 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами статті 154 частин 2, 3 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

14 березня 2019 року, для розгляду заяви про забезпечення позову призначено судове засідання на 15 березня 2019 року об 11 год 30 хв. з викликом сторін.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази наявні в матеріалах справи, ( а.с. 100)

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подану заяву позивача та його представника, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали, суд вважає, що така не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 150 частини 1 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із статтею 150 частиною 2 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дану заяву, суд дійшов висновку про відсутність об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Крім того, за змістом положень пункту 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, вбачається, що стягненню штрафних санкцій передує ряд процедурних дій, як подача до суду відповідного позову та/або звернення до виконавчої служби для стягнення штрафних санкцій у примусовому порядку.

Заявником не надано доказів звернення Управлінням Держпраці у Закарпатській області до суду або органу державної виконавчої служби з метою примусового стягнення штрафних санкцій з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, накладених постановою Управління Держпраці у Закарпатській області від 13 грудня 2018 року за № ЗК/622/217/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-267.

В матеріалах справі відсутні докази на підтвердження доводів та обставин вказаних в заяві про забезпечення позову і такі не були додані до даної заяви. Жодного доказу на підтвердження відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 13 грудня 2018 року за № ЗК/622/217/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-267, заявником до суду не надано.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому унеможливить захист його інтересів.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Cуд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що в обґрунтуванні своєї заяви про забезпечення позову позивач посилається на норми діючого КАС України, що регулюють забезпечення доказів, а саме статті 114-117 КАС України Главою 5, що за своїм змістом та природою відрізняється від забезпечення позову, та врегульовано зовсім іншими статтями, зокрема Главою 10 (ст. 150-158 КАС України). Крім того, у прохальній частині заяви про забезпечення позову, заявник не зазначає спосіб, у який заявник просить забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази. Не обґрунтовує забезпечення доказів яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони потрібні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів. Тому, посилання заявника на статті 114-117 КАС України, суд розцінює як помилкові.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, наведені позивачами обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених статтею 150 частиною 2 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з статтею 154 частини 5 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Проаналізувавши зазначені норми, дослідивши матеріали справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви про забезпечення позову, з огляду на те, що на підтвердження своїх доводів, заявником не надано жодних доказів в обґрунтування даної заяви та достатніх доказів наявності очевидної протиправності рішення, дій та порушення прав, свободам та інтересів особи до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, судом не вбачається можливість для використання законодавчо наданого йому права щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви позивача та його представника про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (89656, Закарпатська область, Мукачівський р-н, с. Горонда, вул. Духновича, буд. 153) до Управління Держпраці у Закарпатській області (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 16, ) про визнання незаконним та скасування акту, припису та постанови відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Суддя ОСОБА_5