Справа № 440/4305/18
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4305/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника позивача - Похила О.М.,

представника відповідача - Дудника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія" до Полтавської митниці ДФС України про визнання незаконними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення від 14.11.2018 №КТ-UA-2018 та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806050/2018/00470.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне визначення коду товару. Позивач не погоджується з висновками митниці, вважає їх необґрунтованими та такими, що порушують вимоги чинного законодавства, з огляду на те, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваних рішення про визначення коду товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, оскільки не визначивши всіх необхідних характеристик згідно з УКТЗЕД ввезеного ТОВ "Приватбудіндустрія" товару, відповідач змінив код за УКТЗЕД товару з коду на код . При цьому звернув увагу, що обставини, за яких орган доходів і зборів зобов'язаний самостійно визначати код товару, є чітко визначеними. Водночас, відповідачем не наведено в рішенні які саме правила класифікації були порушені під час митного оформлення товарів, а зроблено лише посилання на те, чим керувалися посадові особи митниці ДФС під час прийняття такого. Наведене, на думку позивача, свідчить про те, що відповідач вирішив самостійно класифікувати товари, не маючи на те законних підстав. Також, посилаючись на частину п'яту статті 69 Митного кодексу України, позивач зазначив, що, ініціюючи проведення процедури взяття проб (зразків) товару з подальшим дослідженням їх Управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України, відповідач не обґрунтував питання щодо суті суперечностей у тлумаченні положень УКТ ЗЕД, які начебто виникли при застосуванні їх до характеристик товару "суміш мастична бітумна" та стали підставою для прийняття спірного рішення. Таким чином, на думку позивача, контролюючий орган без достовірних даних здійснив віднесення імпортованого товару до товарної позиції 2713, що є необґрунтованим та неправомірним.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/4305/18, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03.01.2019.

22.01.2019 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що під час здійснення митного контролю посадовими особами митниці з метою встановлення характеристик товару, визначальних для його класифікації згідно з УКТ ЗЕД відібрані проби та зразки товару та направлені для проведення лабораторних досліджень до Управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України. Внаслідок проведення лабораторних досліджень виник складний випадок класифікації товару, у зв'язку з чим посадовою особою митного поста направлений відповідний запит від 14.11.2018 № 93 до спеціалізованого підрозділу митниці. За результатами опрацювання запиту, відділом класифікації товарів та митно-тарифного регулювання митниці прийняте рішення про визначення коду товару від 14.11.2018 №КТ-UA-2018, яким класифікований товар задекларовано в товарній підкатегорії згідно з УКТЗЕД та визначений його опис. У зв'язку з прийняттям рішення про визначення коду товару продовження здійснення митного оформлення МД №UA806050/2018/111399 стало неможливим, у зв'язку з чим декларанту надана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806050/2018/00542. Також, відповідач зазначав, що позивачем до митного контролю та оформлення не надано жодного документу в підтвердження, що "суміш мастична бітумна" являє собою дорожній бітум або дорожній гудрон, або водну емульсію. Натомість, результати, викладені у висновку від 30.11.2018 № 188 підтверджують інформацію, зазначену у товаросупровідних та комерційних документах, наданих позивачем, але це не дало можливості Полтавській митниці ДФС підтвердити правильність декларування позивачем в товарній підкатегорії , оскільки показники товару не відповідають вимогам Пояснень до товарної позиції 2715 згідно УКТЗЕД. Водночас, інформація товаросупровідних та комерційних документів щодо характеристик товару, задекларованого за МД № UA806050/2018/111399, а також, результати досліджень проб і зразків цього товару, викладені у висновку № 188, надали можливість для класифікації товару в товарній позиції 2713, товарній підкатегорії згідно УКТЗЕД /а.с. 65-74/.

01.02.2019 до суду ТОВ "Приватбудіндустрія" подано відповідь на відзив, у якій позивач зазначав, що суміш мастична бітумна не є однокомпонентним продуктом, а є сумішшю мастичною на основі бітуму нафтового дорожнього марки 70/100, що вказано як в документах наявних у відповідача так і підтверджено його ж експертним висновком від 12.11.2018, в якому зазначено про виявленні в пробі відповідні сполуки та показники зольності, яка у бітумів взагалі відсутня або нижче 0. При цьому, зазначено, що відповідач залишає поза увагою те, що показник зольності свідчить про застосування при виробництві суміші мастичної бітумної концентрату кальцієвих сполук, які містять значну кількість мінеральних речовин, що також підтверджено виробником і в черговий раз вказує на вірність визначеного нами коду товару. В супровідних та комерційних документах чітко вказано склад даної суміші мастичної бітумної, яка виготовлена на основі нафтового бітуму марки 70/100, де бітум становить (не менше 70%), а наповнювач - концентрат кальцієвих сполук (не більше 30%). Виявлена зольність свідчить про застосування при виробництві суміші мастичної бітумної концентрату кальцієвих сполук, які містять значну кількість мінеральних речовин. В акті експертизи торгово-промислової палати республіки Білорусь, про походження товару №806/2 від 10.05.2018 указані усі реагенти, які використовуються в технології отримання вказаної суміші. Їх наявність не спростовано висновком №188 від 12.11.2018, управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції департаменту податкових та митних експертиз ДФС. Наголошував, що суміш мастична бітумна згідно з описом використовується не для покриття дорожнього полотна, (для чого згідно з описом до товарної позиції 2713 використовують нафтовий бітум), а в якості компонента для приготування дорожніх мастик, які використовуються для гарячого заповнення тріщин в асфальтобетонних покриттях автомобільних доріг і аеродромів без застосування ґрунтовок, цементно-бетонних покриттях автомобільних доріг і аеродромів із застосуванням ґрунтовок для різних дорожньо-кліматичних зон. Зауважував, що акцентуючи свої доводи навколо опису характеристик товарної підкатегорії 2713 20 00 00 відповідач залишає поза увагою те, що температура кристалізації, бітуму визначена за методом ASTM D 938, (рівнозначний методу ISO 2207) є не нижче 30 °C. Однак згідно з листом №873 СТОВ "ЛЛК-Нафтан" від 24.05.2017 (на який також посилається відповідач), та висновку № 188 від 12.11.2018 температура кристалізації вказаної суміші за методом ASTM D 938, (рівнозначний методу ISO 2207) не визначається. Її показники також відсутні у висновку № 188. Інші характеристики, які використав відповідач для прийняття оскаржуваного рішення, є схожими тому, що у суміші мастичній бітумній нафтовий дорожній бітум марки 70/100 становить (не менше 70%). Крім того, позивач звертав увагу суду, що попередні партії аналогічного товару які завозилися протягом року, розмитнювалися виключно за кодом . Таким чином, позивач вважає, що зміна митним органом коду УКТЗЕД без належних на те підстав є протиправною /а.с. 113-120/.

07.02.2019 відповідачем подано додаткові пояснення та заперечення на відповідь на відзив, у якій відповідач зазначав, що фактичний показник температури застигання становить 37 °C, що відповідає товарній підкатегорії УКТ ЗЕД та відповідає температурі кристалізації бітуму та є не нижче 30 °C. Отже, на думку відповідача, доводи позивача щодо неврахування контролюючим органом всіх показників товарної позиції 2713 УКТ ЗЕД є надуманими, необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Також, відповідач зазначав, що метод ASTM D1189 (відмінений у 1979 році, без відповідного методу EN/ISO у наявності) під час проведення досліджень проб товару не застосовувався. Згідно з поясненнями до товарної позиції 2715 УКТ ЗЕД індекс пенетрації для бітумінозної суміші, визначений за методом EN 1426 повинен становити не менш ніж 400 за температури 25 °C. Однак, згідно з висновком №188, товаросупровідними та комерційними документами індекс пенетрації визначений за методом EN 1426 становить менше 400 за температури 25 °C /а.с. 141-148/.

Ухвалами суду від 19.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про визнання доказу недопустимим, а також відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової товарознавчої експертизи.

25.02.2019 до суду надійшли додаткові пояснення в обґрунтування позовних вимог /а.с. 191-197/.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

28.04.2017 між ТОВ "Приватбудіндустрія" (покупець) та компанією СТОВ "ЛЛК-НАФТАН" (211440, м. Новополоцьк, Вітебська обл., Республіка Білорусь) (продавець) укладено контракт №34/320 на поставку товару, за умовами якого кількість, асортимент, вартість та умови і строк поставки яких визначаються в Додаткових угодах до даного Контракту /а.с. 34-39/.

04.07.2018 між ТОВ "Приватбудіндустрія" (покупець) та компанією СТОВ "ЛЛК-НАФТАН" (продавець) укладено додаткову угоду №15 до вищевказаного Контракту на поставку згідно з правилами Інкотермс - 2000 на умовах DAF (кордон РБ/Україна) суміші мастичної бітумної в кількості 1000,00 тон, вартістю 195,00 євро за 1 тону /а.с. 40/.

З метою митного оформлення вказаного товару, отриманого за зазначеним вище контрактом, 09.10.2018 ТОВ "Приватбудіндустрія" подано до митного оформлення митну декларацію №UA806050/2018/111399 на товар "суміш мастична бітумна" /а.с. 41/ та додано: контракт №34/320 від 28.04.2017, з додатковою угодою №15 від 04.07.2018; рахунок-фактуру (інвойс) №ЛЛК000204-2 від 27.09.2018 /а.с. 42/; накладну УМВС № 21663948 від 27.09.2017 /а.с. 43/; банківський документ №3816 від 14.09.2018 /а.с. 44/; сертифікат про проходження товару форми СТ-1 BYUA від 27.09.2018 /а.с. 45/; акт експертизи торгово-промислової палати №806/2 від 10.05.2018 /а.с. 46-48/; лист №873 від 24.05.2017 /а.с. 49/; лист №825 від 16.05.2017 /а.с. 52/; копія митної декларації країни відправлення № 07242/270918/0015202 від 27.09.2018 /а.с. 50/; паспорт на суміш мастичну бітумну № 2898 від 26.09.2018 /а.с. 52/.

У графі 31 митної декларації ТОВ "Приватбудіндустрія" здійснено опис товару, де зазначено, що це суміш мастична бітумна - 64224 кг, являє собою густу в'язку рідину чорного кольору з запахом нафтопродуктів до складу якої входить аліфатичні вуглеводні, карбонати, сульфонати, сполуки кальцію, кремнію, натрію, тощо на основі нафтового бітуму марки 70/100 (не менше 70%) та наповнювача - концентрату кальцієвих сполук (не більше 30%). Використовується в якості компонента для приготування дорожніх мастик, які використовуються для гарячого заповнення тріщин в асфальтобетонних покриттях автомобільних доріг і аеродромів без застосуванням грунтовок, цементно-бетонних покриттях автомобільних доріг і аеродромів із застосуванням грунтовок для різних дорожньо-кліматичних зон. Не містить в своєму складі будь-яких розчинників, не є антикорозійною мастикою /а.с. 41/.

У графі 33 митної декларації № UA806050/2018/111399 ТОВ "Приватбудіндустрія" зазначено код товару , за яким в УКТ ЗЕД визначено суміші бітумінозні на основі природного асфальту або природного бітуму, нафтового бітуму, мінеральних смол чи пеку мінеральних смол (наприклад, бітумінозні мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття):- інші.

09.10.2018 відповідачем проведено митний огляд товару та відібрано зразки для лабораторних досліджень /а.с. 150/.

На запит Полтавської митниці від 14.11.2018 № 93 Управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції департаменту податкових та митних експертиз ДФС з метою встановлення характеристик визначальних для класифікації товару та перевірки задекларованої митної вартості проведено експертне дослідження та складено висновок №188 від 12.11.2018, відповідно до якого пробу ідентифіковано як непрозору нерухому речовину чорного кольору, яка за хімічними властивостями являє собою суміш аліфатичних вуглеводнів, ароматичних сполук, неорганічного наповнювача (неорганічні сполуки кальцію, сірки, магнію). Зольність (неорганічний залишок) після спалювання та прокалювання проби становить 6,7 мас.%. Температура застигання, становить + 42 °C. Густина проби за температури 70 °C становить 1043,1кг/м3. Пенетрація (метод голки) проби при температурі 25 °C становить 166 од. Зазначено, що результати отримані в ході дослідження даної проби товару не суперечать інформації зазначеній в гр. 31 МД №UA806050/2018/111399 від 09.10.2018, в частині "до складу якої входять аліфатичні вуглеводні" /а.с. 2930/.

Даний висновок став підставою для прийняття відповідачем рішення про визначення коду товару від 14.11.2018 №КТ-UA-2018, згідно з яким у графі 33 вантажно-митної декларації №UA806050/2018/111399 від 29.10.2018 код за УКТЗЕД змінено на код /а.с. 83-84/.

У зв'язку з прийняттям рішення про визначення коду товару продовження здійснення митного оформлення МД №UA806050/2018/111399 стало неможливим, у зв'язку з чим декларанту надана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806050/2018/00470 /а.с. 81-82/.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем рішення про визначення коду задекларованого товару та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до частин першої-п'ятої статті 69 Митного Кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно з частиною сьомою статті 69 Митного Кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Із наведених положень слідує, що: класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант; орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією; орган доходів і зборів може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Класифікація товару здійснюється відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, приміток, додаткових приміток до груп товарів, передбачених Законом України "Про Митний тариф України", Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи.

Аналіз наведених правових актів свідчить, що вони чітко регулюють правила визначення коду товару. Відповідно, чіткими є ознаки діянь, які можуть кваліфікуватися як порушення таких правил. Ці ознаки не залишають місця для адміністративного розсуду при вирішенні органом доходів і зборів питання, чи допустив декларант порушення правил класифікації товару. Отже, обставини, за яких орган доходів і зборів зобов'язаний самостійно визначити код товару, є чіткими та ясними.

Матеріали справи свідчать про те, що винесенню рішення передувала процедура взяття проб (зразків) товару з подальшим дослідженням їх Управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції департаменту податкових та митних експертиз ДФС. Проте, відповідно до частини п'ятої статті 69 Митного кодексу України, така процедура можлива у складному випадку класифікації товару, коли "виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо".

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 /далі - Порядок роботи відділу митних платежів/ контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з Порядком роботи відділу митних платежів, декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів /пункт 1 розділу ІІІ/.

Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками /пункт 2 розділу ІІІ/.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема шляхом перевірки відповідності відомостей про товар та код товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Митного кодексу України /пункт 4 розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів/.

Частинами першою, другою статті 356 Митного кодексу України визначено, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для, зокрема класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки.

Декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів /частина сьома статті 356 Митного кодексу України/.

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику /частина сімнадцята статті 356 Митного кодексу України/.

Водночас у порушення вказаних вимог, Полтавською митницею ДФС до матеріалів справи не надано вмотивованого письмового рішення керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки, про відбір проб (зразків).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №467 затверджено вичерпний перелік підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України.

Проте, відповідачем не доведено і документально не підтверджено існування хоча б однієї з підстав, визначених цією постановою, для проведення огляду імпортованих товарів.

Як встановлено зі змісту висновку Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції ДПМЕ ДФС України від 12.11.201-1088, в якості підстави направлення запиту до ДПМЕ ДФС України (пункт 8 Висновку) відповідачем зазначено статтю 356 Митного кодексу України.

Водночас випадки, у яких митний орган наділений правом відбирати проби (зразки) товару в рамках процедур митного контролю та митного оформлення чітко регламентовані частиною першою 356 Митного кодексу України. Згідно вичерпного переліку до таких випадків належать взяття проб (зразків) товару з метою встановлення характеристик, визначальних для:

1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;

2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;

3) встановлення країни походження товарів;

4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин;

5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність;

6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об'єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Разом з тим, відповідачем не конкретизовано, яка саме підстава статті 356 Митного кодексу України зумовила відібрання зразків.

Приписи статті 356 Митного кодексу України не передбачають виключень із правила обов'язковості письмового вмотивованого рішення щодо необхідності взяття проб (зразків) товарів.

Залучена відповідачем до матеріалів справи копія листа-звернення для отримання дозволу на відбір проб (зразків) /а.с. 149/, у якому зазначена підстава для проведення досліджень: встановлення характеристик товару, визначальних для подальшої класифікації товару, з резолюцією начальника митного поста, не може вважатися письмовим вмотивованим рішенням у розумінні статті 356 Митного кодексу України.

Таким чином, ініціюючи проведення досліджень, відповідач не обґрунтував питання щодо суті суперечностей у тлумаченні положень УКТ ЗЕД, які за доводами відповідача, виникли при застосуванні їх до характеристик заявленого позивачем товару "суміш мастична бітумна" та стали підставою для прийняття спірного рішення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що Полтавською митницею ДФС не наведено підстав для проведення митного огляду та відбору проб спірного товару позивача та не надано документального підтвердження наявності та законності прийняття рішення про відбір проб (зразків) відповідно до положень статті 356 Митного кодексу України.

Щодо правомірності визначення відповідачем у спірному рішенні коду товару, заявленого позивачем до митного оформлення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Згідно з частиною другою статті 67 зазначеного Кодексу в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Частиною третьою статті 67 Митного кодексу України встановлено, що для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Відповідно до частини четвертої статті 67 наведеного Кодексу структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з частиною першою статті 68 цього ж Кодексу ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 69 Митного кодексу України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД /частина друга статті 69 Митного кодексу України/.

Відповідно до частини третьої статті 69 Митного кодексу України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Згідно із частиною четвертою статті 69 Митного кодексу України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Положеннями частини п'ятої статті 69 Митного кодексу України визначено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Частиною шостою статті 69 зазначеного Кодексу передбачено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до частини сьомої статті 69 цього ж Кодексу рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер /частина восьма статті 69 Митного кодексу України/.

Відповідно до Указу Президента України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів" від 17.05.2002 №466/2002 /далі - Указ №466/ Україна приєдналась до вказаної системи. Згідно з пунктом "а" статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов'язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов'язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об'єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 /далі - Порядок №428/.

Відповідно до пункту 3 Порядку №428 УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації /далі - Гармонізована система/ з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу /далі - Комбінована номенклатура/.

Згідно з пунктом 6 Порядку №428 пропозиції щодо внесення змін до УКТ ЗЕД у зв'язку із змінами, що вносяться Всесвітньою митною організацією до Гармонізованої системи, а також Європейським Союзом до Комбінованої номенклатури, надсилаються Держмитслужбою до Мінфіну для їх опрацювання та подання Мінекономрозвитку з метою врахування під час підготовки пропозицій щодо внесення змін до Митного тарифу України.

Відповідно до пункту 12 Порядку №428 пояснення до УКТ ЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Згідно з розділом V Закону України від 19.09.2013 №584-VII "Про митний тариф України" /далі - Закон №584-VII/ "Мінеральні продукти" в групу 27 включено "Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні".

На час прийняття спірного рішення Пояснення до УКТ ЗЕД були затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401.

Відповідно до Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної фіскальної служби України №401 від 09.06.2015, до товарної позиції 2715 включаються: сумiшi бiтумiнознi на основi природного асфальту або природного бiтуму, нафтового бiтуму, мiнеральних смол чи пеку мiнеральних смол (наприклад, бiтумiнознi мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття).

Товарна підпозиція охоплює інші сумiшi бiтумiнознi на основi природного асфальту або природного бiтуму, нафтового бiтуму, мiнеральних смол чи пеку мiнеральних смол (наприклад, бiтумiнознi мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття).

У додаткових поясненнях до товарної позиції зазначено, що зазначені бітумінозні суміші мають такі розпізнавальні характеристики:

- Індекс пенетрації (метод голки), визначений за методом EN 1426, не менш як 400 за температури 25 °C,

- залишок дистиляції, одержаний за пониженого тиску методом ASTM D 1189 (відмінений у 1979 році, без відповідного методу EN/ISO у наявності), не менш як 60 мас. %, а індекс пенетрації (метод голки), визначений за методом EN 1426, менш як 400 за температури 25 °C.

У свою чергу товарна підпозиція (встановлена рішенням відповідача) встановлюється для бітуму нафтового.

При цьому цей продукт має такі характеристики:

1. Температура кристалізації, визначена за методом ASTM D 938, (рівнозначний методу ISO 2207) не нижче 30°C;

2. Густина не менш як 0,942 г/см3 за температури 70 °C за методом EN ISO 12185;

3. Індекс пенетрації (метод голки), визначений за методом EN 1426, менш як 400 за температури 25 °C.

Таким чином, визначальним при віднесення товару до бітуму нафтового або до сумішi бітумінозної є різні характеристики цих продуктів, які встановлюються за допомогою методів їх дослідження та обумовлюють сферу їх застосування.

Більш того, в розумінні вказаних приміток віднесення продукту до товарної під позиції "бітум нафтовий" за приписами Закону №584-VII можливе виключно за умови якщо його характеристики визначені саме за міжнародними методами ASTM D 938, (рівнозначний методу ISO 2207), EN ISO 12185 та EN 1426.

Як вбачається із висновку Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції ДПМЕ ДФС України, для визначення характеристик для класифікації товару за кодом УКТ ЗЕД 2713 20 00 00 експертом застосовувались наступні методи дослідження (підпункт 2 пункту 11 Висновку):

1) для визначення температури застигання - ASTM D 938 на приладі УТЗ 60 М, зав.№72;

2) для визначення індексу пенетрацї - приладом пенетрометром ПНУ-2, зав. №056;

3) для визначення густини - ареометром АОН-1.

Методи, що мають обов'язково застосовуватись для визначення вказаних характеристик - EN ISO 12185 та EN 1426 - в даному висновку експертом взагалі не зазначено та вони не застосовувались при дослідженні проб товару "суміш мастична бітумна".

Таким чином, доводи відповідача про отримані характеристики спірного товару за результатами досліджень не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вони визначені без застосування обов'язкових методів.

Указані обставини не спростовані відповідачем. Більш того, у відзиві на позовну заяву Полтавська митниця ДФС сама вказує про необхідність застосування до визначення характеристик категорій товарів у підпозиціях та вимог, передбачених Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної фіскальної служби України №401 від 09.06.2015.

Зазначене свідчить про те, що дослідження визначення характеристик ввезеної позивачем суміші мастичної бітумної проводилося експертом без дотримання вимог Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної фіскальної служби України №401 від 09.06.2015, а тому зазначений висновок не є доказом неправильності заявленого позивачем коду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що проведене експертне дослідження не спростовує правильності визначення декларантом коду товару та не містить жодних тверджень, які б надавали право митному органу самостійно визначити інший код УКТ ЗЕД.

Водночас, згідно з висновком експертного товарознавчого дослідження №2264 складеного 21.12.2018 судовим експертом сектору КПІТТД Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса зазначеному товару відповідають товарні характеристики групи 27, товарної позиції 2715 код (суміші бітумінозні на основі природного асфальту або природного бітуму, мінеральних смол чи пеку мінеральних смол - наприклад, бітумінозні мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття): інші, згідно з довідником УКТЗЕД України 2018 року /а.с. 122-125/.

При цьому судовим експертом було враховано результати досліджень викладених у висновку від 12.11.2018 № 188 Департаменту податкових та митних експертиз, які жодним чином не спростовують класифікацію за вказаним кодом УКТЗЕД.

Також, згідно з висновком експертного дослідження №В-2012 від 12.12.2018 Полтавської торгово-промислової палати суміш мастична бітумна повинна класифікуватися за кодом УКТ ЗЕД /а.с. 121/.

Крім того, судом враховано те, що попередні партії аналогічного товару які завозилися протягом року, розмитнювалися виключно за кодом , що підтверджується наданими позивачем митними деклараціями за 2018 рік /а.с. 127-136/ та свідчить про порушення відповідачем принципу "належного урядування", викладеного у практиці Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи спір, суд вважає за доцільне виходити із суті класифікації спірного товару за кодом УКТ ЗЕД.

При цьому, суд враховує, що товарна позиція , на застосуванні якої наполягає позивач, включає "інші суміші бітумінозні", що відповідає товарній позиції 2715 (суміші бітумінозі), тоді як товарна позиція , на застосування якої наполягає митний орган, встановлюється для "бітуму нафтового".

Так, бітумінозні суміші та бітум мають різні призначення.

Водночас, митний орган заперечуючи проти застосування до спірного товару товарної позиції 2715, жодним чином не спростував задекларованої позивачем інформації, що спірний товар є сумішшю, а не бітумом.

При цьому, посилання представника відповідача на те, що задекларований рівень пенетрації визначений за методом EN 1426 складає < 400, що свідчить про неможливість застосування товарної позиції 2715 суд не бере до уваги, оскільки додаткові пояснення до товарної позиції передбачають можливість рівня пенетрації за методом EN 1426 менше 400.

Також представником відповідача не спростовано складу бітумінозної суміші (70/100), задекларованої позивачем, у тому числі і за допомогою експертної установи, а також не надано пояснення, яким чином зміна співвідношення бітуму та інших сполук у бітумінозній суміші може вплинути на її класифікацію згідно УКТ ЗЕД.

За викладених обставин відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів суду правомірності оскаржуваного рішення про визначення коду УКТ ЗЕД задекларованого позивачем товару.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці ДФС про визначення коду товару від 14.11.2018 № KT-UA-2018.

Щодо позовних вимог ТОВ "Приватбудіндустрія" про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806050/2018/00470, суд зазначає наступне.

Положеннями частин першої та другої статті 256 Митного кодексу України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до частин дев'ятої, десятої статті 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною дванадцятою цієї статті Кодексу передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806050/2018/00470 вмотивовано прийняттям митним органом рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2018 від 14.11.2018, неправомірність якого підтверджено у ході розгляду цієї справи.

За таких обставин, зазначена картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, суд стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія" (вул. Велика Набережна, 9, кв. 10, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 33434992) до Полтавської митниці ДФС (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 39421072) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці ДФС України про визначення коду товару №КТ-UA-2018 від 14.11.2018.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806050/2018/00470.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 39421072) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія" (вул. Велика Набережна, 9, кв. 10, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 33434992) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3524,00 грн /три тисяча п'ятсот двадцять чотири гривні 00 копійок/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 березня 2019 року.

Суддя С.С. Бойко