Справа № 240/273/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 березня 2019 року м. Житомир справа № 240/273/19
категорія 112010203
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить :
визнати протиправними дії Овруцького обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.04.2011 по 22.07.2011 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;
зобов"язати Овруцьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв"язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду від 21.09.2011 у справі №2а-3640/11 за період з 01.01.2011 по 22.07.2011 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до Закону України "Про компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із несвоєчасною виплатою пенсії на підставі рішення суду, оскільки тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося через вину відповідача.
Ухвалою від 13.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 12.03.2019.
Позивач в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надіслав.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Встановлено, що ОСОБА_1 маю статус учасника ліквідації на Чорнобильський АЕС 2-ї категорії, що підтверджується посвідченням серія А № 048706 та перебуває на обліку в Овруцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач).
Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 21.09.2011 у справі №2а-3640/11, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2012 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає на території радіоактивного забруднення, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначених Законом України "Про Державний бюджет на 2011 рік", щомісячно та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, що визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", "Про Державний бюджет України на 2011 рік" щомісяця за період з 01.04.2011 по 22.07.2011.
На виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 21.09.2011 відповідачем здійснено перерахунок пенсії за період з 01.04.2011 року по 22.07.2011 та перераховано на картковий рахунок позивача суму в розмірі 7508,76 грн.
Дані грошові кошти зараховані на картковий рахунок 10.08.2017 року, що потверджується випискою по картковому рахунку на зазначену суму та перераховані на виконання рішення суду. (а.с.8)
04.01.2019 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив провести розрахунок та виплатити компенсацію втрати частини доходу (пенси) у зв'язку з порушенням строків виплати частини пенсії згідно судового рішення за період з 01.04.2011 по 22.07.2011 по день фактичної виплати доплати пенсії, а саме по 10.08.2017 року.
Листом за № 41/02.3 від 09.01.2019 позивачу було повідомлено, що на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 21.09.2011 відповідачем здійснено перерахунок пенсії за період з 01.04.2011 року по 22.07.2011. Постановою КМУ №440 затверджено порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою. Згідно п. 3 Порядку рішення подається до органів ДВС для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. Зазначає, що виплата доплати відповідно до рішення Народицького суду була проведена Державною казначейською службою України. Використання коштів Пенсійного фонду України на інші цілі, ніж визначені статтею 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено. (а.с.13)
Вважаючи таку відмову протиправно, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ч. 3 ст. 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною другою статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" установлено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
У відповідності до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 2050-III), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 Закону № 2050-ІІІ визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно зі статтею 3 Закону № 2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.
Пунктом 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (далі - Порядок) закріплено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до п. 2 Порядку, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
За змістом пункту 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
У пункті 4 Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
Наведені норми свідчать, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даній справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, №336/4675/17
З матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 21.09.2011 відповідачем здійснено перерахунок пенсії за період з 01.04.2011 року по 22.07.2011 та перераховано на картковий рахунок позивача суму в розмірі 7508,76 грн.
При цьому, дані грошові кошти зараховані на картковий рахунок 10.08.2017 року, що потверджується випискою по картковому рахунку на зазначену суму та перераховані на виконання рішення суду.
З викладеного слідує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області порушило строки виплати частини перерахованої пенсії.
У матеріалах справи міститься протокол від 22.06.2012 про нарахування коштів за рішенням суду, однак доказів виплати нарахованої за вказаний період пенсії, відповідачем до суду не надано.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", якою визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень, однак суд наголошує, що постановою Народицького районного суду не приймалось рішення щодо стягнення коштів з відповідача на користь позивача. Рішення суду носило зобов'язальний характер здійснити перерахунок та виплатити пенсію.
Оскільки пенсія позивачу виплачена не своєчасно, пенсійний орган повинен був при її виплаті нарахувати компенсацію втрати частини доходів за відповідний період, проте таких дій не вчинив, та безпідставно відмовив в задоволені заяви позивача щодо здійснення цих виплат.
Оскільки тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося з вини відповідача, а фактична виплата заборгованості проведена лише у серпні 2017 року, суд приходить до висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду, в тому числі за період, який передував постановленню Народицьким районним судом Житомирської області рішення у справі №2а-3640/10.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.267 КАС України суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.
Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.
Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос