Справа № 0440/6722/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Справа № 0440/6722/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №0440/6722/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.К.Груп" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Р.К.Груп" (далі ТОВ «Р.К.Груп», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, у якому просить визнати неправомірними (протиправними) та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області від 06.06.2018 року № та №.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 0440/6722/18.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2018р. відкрито провадження по справі №0440/6722/18 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

Згідно ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №0440/6722/18 у спрощеному провадженні.

Позовні вимоги ТОВ «Р.К.Груп» відображені у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву та полягають у протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Так, у позовній заяві ТОВ «Р.К.Груп» зазначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка була проведена контролюючим органом без його письмового повідомлення про дату початку та місця її проведення, а тому невиконання цього обов'язку контролюючим органом призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Також у відповіді на відзив позивач акцентує увагу суду на те, що у відзиві на позов контролюючим органом жодним чином не заперечуються та не спростовуються викладені підприємством у позовній заяві доводи щодо порушення податковим органом процедури проведення відповідної невиїзної перевірки.

Позиція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відображена у відзиві на адміністративний позов та полягає у правомірності спірних податкових повідомлень-рішень. Так, відповідач зазначив, що повідомлення №717 від 02.04.2018р. та копію наказу №1867-п від 02.04.2018р. направлено на податкову адресу підприємства засобами поштового звязку. Так, відповідач зазначив, що в ході перевірки податковим органом було встановлено, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «Р.К.Груп» у перевіряємому періоді здійснювалась за межами правового поля, оскільки, на думку контролюючого органу, правочини, укладені між позивачем та його контрагентом (ТОВ «Флеш-Сток») здійснено без наміру створення правових наслідків та спрямовані на отримання податкової вигоди з метою штучного формування валових витрат (доходів) та податкового кредиту, що ставить під сумнів фактичне надання послуг (робіт), у звязку з чим підприємством занижено задекларовані показники у деклараціях за 2015 рік і за 2016 рік та, відповідно, занижено суми податку на прибуток та податку на додану вартість за 2015-2016 рр.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

ТОВ «Р.К.Груп» () зареєстроване як субєкт підприємницької діяльності - юридична особа від 10.08.2015р. та перебуває на податковому обліку у контролюючих органах від 10.08.2015р. за №39545734.

Відповідач звернувся до підприємства із запитом про надання пояснень та їх документального підтвердження (лист за вих. №4321/10/04-36-14-06-16 від 14.03.2017р.) шляхом направлення даного запиту засобами поштового звязку, однак дане відправлення було повернуто працівниками поштової служби відправникові з позначенням «За закінченням терміну зберігання».

У період з 11.04.2018р. по 17.04.2018р. фахівцями Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі наказу №1867-п від 02.04.2018р., та повідомлення №717 від 02.04.2018р. проводилась документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Р.К.Груп», за результатами якої податковим органом складено Акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Р.К.Груп» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ФЛЕШ-СТОК» () за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р.» №20559/04-36-14-22/39942086 від 24.04.2018р. (далі-акт перевірки).

За результатами даної перевірки відповідач дійшов до висновку, що ТОВ «Р.К.Груп» порушено:

-п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток в сумі 26 112, 00 грн., в т.ч. за 2015р. в сумі 21 681, 00 грн., за 2016р. в сумі 4431,00 грн.;

-п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість всього в сумі 29 013,00 грн., в т.ч. за жовтень 2015р. в сумі 11 923, 00 грн., за листопад 2015р. в сумі 2000, 00 грн., за грудень 2015р. в сумі 5923, 00 грн., за січень 2016р. в сумі 2311,00 грн., за лютий 2016р. в сумі 5556, 00 грн., за квітень 2016р. в сумі 1300,00 грн.

Позивач направив до контролюючого органу заперечення на акт перевірки від 15.05.2018р.

Як вбачається з матеріалів справи, вищенаведена перевірка проведена на підставі наказу в.о. заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Р.К.Груп» за №1867-п від 02.04.2018р., яким наказано призначити з 12.04.2018р. документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Р.К.Груп» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ФЛЕШ-СТОК» () за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., тривалістю 5 робочих днів.

При цьому, як слідує зі змісту акта перевірки та відзиву на позов повідомлення про проведення даної перевірки за №717 від 02.04.2018р. та копію наказу №1867-п від 02.04.2018р. направлено на податкову адресу підприємства засобами поштового звязку (зокрема, згідно копії фіскальних чеків та списку згрупованих поштових відправлень, де у графі ТОВ «Р.К.Груп» зазначено «наказ, повідомлення 04.02.2020» 04.04.2018р.).

Однак дане відправлення отримано підприємством 25.04.2018р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (із позначкою «наказ, повідомлення від 04.02.2020») та листом (вих. №39-Ю-02-16656/1125 від 27.04.2018р.) за підписом заступника директора ПАТ «Укрпошта» та не заперечується відповідачем.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано:

-податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2018р., яким збільшено податкове зобовязання позивача з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 27 219, 75 грн. (в т.ч.: за основним платежем на суму 26 112, 00 грн. та за штрафними санкціями 1107, 75 грн.);

-податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2018р., яким збільшено податкове зобовязання позивача з податку на додану вартість на загальну суму 36 266, 25 грн. (в т.ч.: за основним платежем на суму 29 013, 00 грн. та за штрафними санкціями 7253, 25 грн.).

Не погодившись із вищенаведеним, ТОВ «Р.К.Груп» звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Статтею 75 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим* Кодексом.

Згідно пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України - про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України).

Статтею 79 Податкового кодексу України визначено особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Зокрема, пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За правилами пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України - документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження (абз. 1 п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що проведена контролюючим органом перевірка не відноситься до перевірок, визначених наведеною нормою.

З аналізу вказаних норм вбачається, що проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не виключає необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків надається лише у випадку, коли останньому до початку проведення зазначеної перевірки було надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи вручено під розписку копію наказу про проведення зазначеної перевірки.

Крім того, хоча п. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України і визначено, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, що передбачене пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, а відтак з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Недотримання посадовими особами контролюючого органу встановлених вказаними статтями Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

При цьому, сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об'єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Отже, виходячи з викладених норм Податкового кодексу України, можливо зробити висновок, що тільки виконання умов належного сповіщення платника податків про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, надає право контролюючому органу розпочати таку перевірку.

Тобто, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Про обґрунтованість такого висновку також свідчить п.п. 17.1.6 ст. 17 Податкового кодексу України, який встановлює, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, наказ про проведення відповідної перевірки та повідомлення про її проведення отримано позивачем 25.04.2018р., тобто вже після проведення такої перевірки та складання відповідного акту, що не спростовано відповідачем.

Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).

Наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду України у постанові від 27.01.2015р. (справа №21-425а14), а також Верховного Суду у постановах від 06.02.2018р. (справа №802/1241/17-а), від 21.02.2018р. (справа №821/371/17), від 07.02.2018р. (справа №821/1562/16).

Слід зауважити, що недотримання вимог статей 75-81 Податкового кодексу України порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Проаналізувавши вищенаведені норми Податкового кодексу України можна зробити висновок, що з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Крім того, як зазначено ТОВ «Р.К.Груп» у позовній заяві та жодним чином не спростовано відповідачем, підприємством було самостійно виявлено помилки у деклараціях з податку на додану вартість з жовтня 2015 року до січня 2016 року, це призвело до зміни показників у фінансовій звітності суб'єкта малого підприємництва та показників податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за 2015 та 2016 рік. Уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік та 2016 рік були зареєстровані 18.04.2018р., та донарахований податок про прибуток, штрафні санкції та пеня були оплачені на бюджетний рахунок 17.04.2018р. та списано з електронного рахунку по ПДВ, однак відповідач в акті перевірки посилається на пункт 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України, в той час як судом встановлено, що на момент подачі вищезазначених уточнюючих податкових декларацій підприємство не було повідомлено про початок документальної позапланової невиїзної перевірки жодним з можливих засобів повідомлення, зазначених в статті 42 Податкового кодексу України.

Підсумовуючи вищенаведене, надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд зазначає, згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Натомість, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено виконання ним усіх обовязкових умов, передбачених чинним законодавством, для здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки, у звязку з чим проведення відповідної перевірки, та, відповідно, прийняті за її результатами податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, оскільки відповідач не виконав всіх обов'язкових умов, то дії щодо її проведення та відповідно податкове повідомлення- рішення є неправомірними.

З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.К.Груп" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1762, 00 грн., що документально підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією №0.0..1 від 04.09.2018р. на суму 1762, 00 грн.

Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов ТОВ «Р.К.Груп» - задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1762, 00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі №0440/6722/18 (Головне управління ДФС у Дніпропетровській області).

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.К.Груп" (зазначене позивачем у позовній заяві місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул. Євпаторійська, 32-А; ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 46000, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняті Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 06.06.2018р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняті Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 06.06.2018р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.К.Груп" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () судові витрати в сумі 1762, 00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1