Справа № 826/15579/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 березня 2019 року № 826/15579/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства «Промислова група «Агат»
доГоловного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Промислова група «Агат» (далі також - позивач, ПРАТ «ПГ «Агат») до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 07.11.2017 року №, складене ГУ ДФС у м. Києві про зобов'язання ПРАТ «Промислова Група «Агат» сплатити штраф у розмірі 39 388,80 грн. (далі також - ППР).

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Дегтярьовою О.В. від 06.12.2017 року відкрито провадження у справі.

На підставі розпорядження про повторний автоматизований розподіл судових справ від 22.01.2018 року №189 та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2018 року визначено суддю Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи №826/15579/17.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліної Л.О. від 13.02.2018 року прийнято справу №826/15579/17 та встановлено про здійснення судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано термін для подання Відзиву на позовну заяву, а позивачу - для надання Відповіді на Відзив відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у діях товариства відсутнє порушення строків сплати податкового зобов'язання, що встановлене судовим рішенням, яке додано до матеріалів справи, а тому оскаржуване ППР щодо накладення штрафу на позивача є протиправним, ґрунтується на неправомірних висновках та є таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до Відзиву відповідача останній зазначив, що оскаржуване ППР є цілком обґрунтованим та прийнятим в межах чинного законодавства.

Згідно з частиною восьмою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ПРАТ «Регіональні промислові інвестиції» зареєстровано Головним територіальним управління юстиції у м. Києві та взято на облік в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві з 12.12.2013 року до 29.04.2016 року.

З 24.04.2016 року ПРАТ «Регіональні промислові інвестиції», правонаступником якого є позивач, змінило юридичну адресу та перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

У жовтні 2017 року відносно позивача проведено камеральну перевірку своєчасності сплати суми зобов'язання по податку на прибуток за 2014 рік, якою було встановлено порушення термінів сплати самостійно узгодженої суми грошового зобов'язання по податку на прибуток позивача, задекларованої в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

Позивач, не погоджуючись із висновками податкового органу, скористався своїм правом на адміністративне оскарження Акту податкової перевірки.

За результатом розгляду заперечень позивача, відповідачем скаргу залишено без задоволення, а Акт - без змін.

На підставі вказаного Акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.11.2017 року № .

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, відповідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

З огляду на викладене, платіжне доручення про перерахування до Державного бюджету податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємства за 2014 рік відповідачем подано до банківської установи 11.12.2014 року (в межах граничного строку сплати) та на повну суму зобов'язання і прийняте до виконання банківською установою в день його подання.

Так, згідно статті 1 Закону України від 05.04.2001 року №2346-III «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» (із змінами і доповненнями) переказ грошей - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України від 05.04. 2001 року №2346-III «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 22.4 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку виконує платіжна система.

Таким чином, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання та його сплати, пов'язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк.

Відповідно до пункту 129.6. статті 129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України від 05.04. 2001 року №2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що ГУ ДФС у м. Києві 04.10.2017 року було проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов'язання) по податку на прибуток ПРАТ «Промислова Група «АГАТ» (), відповідно до якої було складено Акт № 9469/26-15-12-12-12/39018476, у висновках якого зазначено, що позивач порушив термін сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов'язання по податку на прибуток підприємства за 2014 рік. Фактична дата сплати 27.02.2017 року (граничний термін сплати 11.03.2015 року).

На підставі вказаного Акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 07.11.2017 року № , яким встановлено порушення з боку позивача пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та на підставі статті 126 вказаного Кодексу за затримку на 719 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 196 944 грн., зобов'язано сплатити штраф в розмірі 20 % у сумі 39 388, 80 грн.

Також до матеріалів справи позивачем надано копію платіжного доручення від 11.12.2014 року № 643, відповідно до якого, позивач оплатив суму в розмірі 1 500 000,00 грн. з зазначенням «Призначення платежу: *;101; 39018476; 1102100; Податок на прибуток підприємства згідно декларації за 2014 рік, Перераховано повністю».

Також на вказаній квитанції зазначено «Одержано банком « 11» грудня 2014».

Судом встановлено, що Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2016 року по справі № 826/15865/15, копія якої міститься в матеріалах адміністративної справи, судом встановлено наступні обставини по справі:

«Відповідно до повідомлення про невиконання розрахункового документа від 11.12.2014 року № 643, наявного у справі, ПАТ «Укрбізнесбанк» повідомив відповідача про не виконання платіжного доручення №643 від 11.12.2014 року у зв'язку з недостатністю коштів на кореспондентському рахунку банка.

Водночас, згідно виписок з розрахункового рахунку ПрАТ «Регіональні промислові інвестиції», відкритому у ПАТ «Укрбізнесбанк», та відповіді уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_1 вих. № 8434 від 14.12.2015 року у відповідача на рахунку станом на кінець операційного дня 11.12.2014 року були наявні кошти у сумі 8 326 783,91 грн., тобто у достатньому розмірі задля виконання банком вищевказаного платіжного доручення.

Крім того, у відповідях на адвокатський запит і запит про надання інформації вих. № 8435 та № 8435 від 14.12.2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_1 підтверджує, що платіжне доручення № 643 від 11.12.2014 року фактично отримано банком до виконання 11.12.2014 року, тобто в день подання, та не виконано ПАТ «Укрбізнесбанк» у зв'язку з недостатністю коштів на кореспондентському рахунку банку.»

Вказану Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва оскаржено до апеляційної інстанції. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2016 року в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Так, відповідно до пункту 129.6. статті 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про необґрунтованість та протиправність винесення податкового повідомлення-рішення від 07.11.2017 року № , яке підлягає скасування з вищевказаних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на наявність в матеріалах справи платіжного доручення від 27.11.2017 року № 81, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1600, 00 грн., суд ухвалює, присудити зазначену суму на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС України у м. Києві.

Керуючись положеннями статей 3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Промислова група «Агат» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 07.11.2017 року №, складене ГУ ДФС у м. Києві про зобов'язання ПРАТ «Промислова Група «Агат» сплатити штраф у розмірі 39 388,80 грн.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Промислова група «Агат» ( місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Трутенка Онуфрія, буд. 3-Г, прим. 470, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Промислова група «Агат», 03022, м. Київ, вул. Трутенка Онуфрія, буд. 3-Г, прим. 470, ;

Відповідач : ГУ ДФС у м. Києві, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, .

Суддя Л.О. Маруліна