Справа № 9901/989/18
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2019 року

Київ

справа №9901/989/18

адміністративне провадження №П/9901/989/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Шипуліної Т.М.

суддів: Бившевої Л.І., Данилевич Н.А., Шарапи В.М., Юрченко В.П.

за участю: секретаря Жидецької В.В.,

представника відповідача Карлаша Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №П/9901/989/18 за позовом ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ДОВОДІВ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

ОСОБА_3 27.12.2018 (вх. від 27.12.2018) звернувся до суду з позовом про визнання протиправним ненадання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України публічної інформації за надісланим електронною поштою запитом від 28.10.2018 з вимогами: повідомити про вхідні реквізити заяви про відвід члену Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Тетяни Шилової; повідомити про результати розгляду заяви про відвід Тетяни Шилової; надати документ за результатами розгляду заяви про відвід Тетяни Шилової; повідомити, коли заяву про відвід Тетяни Шилової було розміщено у досьє кандидата у Верховний Суд ОСОБА_4.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_3 вказував на такі аргументи:

ігнорування Вищою кваліфікаційною комісією суддів України розгляду запиту ОСОБА_3 на інформацію є протиправним, оскільки порушує гарантоване статтею 34 Конституції України та статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, право особи на інформацію, яке включає можливість вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію та підлягає обмеженню лише за виключних випадків;

ненадання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України як розпорядником публічної інформації відповіді на запит свідчить про відмову у доступі до такої інформації за відсутності підстав, передбачених у статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI;

запитувана інформація є суспільно необхідною, оскільки стосується актуальних у дискусії громадськості питань щодо процесу реалізації одного з найважливіших етапів запровадження судової реформи, а тому право населення знати таку інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення;

своєчасне надання запитуваної інформації сприяє уникненню підриву довіри до рішень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, результатів конкурсу до Верховного Суду та самого Верховного Суду;

недотримання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України встановлених законодавством строків надання відповіді на запит про інформацію є порушенням прав позивача на доступ до публічної інформації.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та у відзиві на позовну заяву та під час надання пояснень в судовому засіданні посилався на такі аргументи:

Вищою кваліфікаційною комісією суддів України самостійно до початку розгляду справи були вчинені дії, спрямовані на забезпечення позивачу доступу до запитуваної інформації шляхом надання 21.01.2019 відповіді на його запит;

заявлена ОСОБА_3 в цьому позові вимога про визнання протиправною бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України стосується порушень суб'єктом владних повноважень, яких не існує на момент судового розгляду справи;

суд в межах цього адміністративного провадження позбавлений можливості відновити реально порушене право позивача, оскільки Вищою кваліфікаційною комісією суддів України добровільно вжито відповідних заходів;

велике коло надважливих завдань, покладених на Вищу кваліфікаційну комісію суддів України в період реалізації процесу масштабного реформування суддівського корпусу, має наслідком виникнення надмірної завантаженості у роботі такого державного органу;

Вища кваліфікаційна комісія суддів України дізналася про ненадання ОСОБА_3 відповіді на його інформаційний запит після отримання відомостей про подання позивачем цього позову, а щодо відповідальної особи, яка не здійснила вчасну реєстрацію такого запиту, проводиться службове розслідування.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою від 03.01.2019 Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. відкрив провадження у справі №П/9901/989/18 за позовом ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправною бездіяльності та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 04.02.2019 о 16.30 год.

Від Вищої кваліфікаційної комісії суддів України 24.01.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, а також клопотання від 23.01.2019 №19-424/19 про закриття провадження у справі.

Судове засідання 04.02.2019 не відбулося, у зв'язку з відсутністю складу колегії судів, визначеної для розгляду цієї справи. Наступне судове засідання призначено на 11.03.2019 о 16.00 год.

Від позивача 11.03.2019 надійшло клопотання від 10.03.2019 про здійснення розгляду справи без його участі. У вказаному клопотанні ОСОБА_3 наголосив на порушенні його прав внаслідок несвоєчасного надання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України інформації на запит.

Під час відкритого судового засідання 11.03.2019 за участю представника відповідача судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про закриття провадження у справі.

За наслідками розгляду справи після виходу суду з нарадчої кімнати 11.03.2019 проголошено скорочене судове рішення про часткове задоволення позову.

IІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Вища кваліфікаційна комісія суддів України рішенням від 07.11.2016 №145/зп-16 оголосила конкурс на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України рішенням від 07.02.2017 №11/вс-17 допустила ОСОБА_4 до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Громадська рада доброчесності подала до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України затверджену 30.06.2017 заяву про відвід члену Комісії Тетяни Шилової при розгляді питання щодо кандидата на посаду судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_4, щодо якої оголошено перерву у зв'язку з наданням Громадською радою доброчесності висновку від 11.05.2017 про невідповідність критеріям професійної етики та доброчесності.

Президент України Указом від 10.11.2017 №357/2017 призначив суддів Верховного Суду, у тому числі: суддю Ступак О.В. у Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду.

ОСОБА_3 28.10.2018 о 18.44 год. надіслав на електронну адресу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України () інформаційний запит щодо доступу до публічної інформації, у якому просив:

повідомити про вхідні реквізити заяви Громадської ради доброчесності від 30.06.2017 про відвід члену Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Тетяни Шилової при розгляді питання щодо кандидата на посаду судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_4 в межах кваліфікаційного оцінювання;

повідомити про результати розгляду заяви Громадської ради доброчесності від 30.06.2017 про відвід члену Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Тетяни Шилової;

надати документ, прийнятий Вищою кваліфікаційною комісією суддів України за результатами розгляду заяви Громадської ради доброчесності від 30.06.2017 про відвід Тетяни Шилової;

повідомити, коли заяву Громадської ради доброчесності від 30.06.2017 про відвід Тетяни Шилової було розміщено у досьє кандидата на посаду судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_4.

Вказану інформацію ОСОБА_3 просив надіслати в електронній формі на адресу електронної пошти ().

Вища кваліфікаційна комісія суддів України отримала запит ОСОБА_3 на інформацію 28.10.2018 о 18.44 год.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України зареєструвала такий документ 15.01.2019 за вх. №м/ел-1/19/18.

Згідно з наданими представником Вищої кваліфікаційної комісії суддів України поясненнями реєстрація інформаційного запиту ОСОБА_3, отриманого 28.10.2018, здійснена лише 15.01.2019 з огляду на помилку відповідальної особи відповідача. Такі дії працівника Комісії є предметом службового розслідування, проведення якого станом на момент розгляду справи не закінчене.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України листом від 21.01.2019 №М-313/19 надала ОСОБА_3 відповідь на запит про доступ до публічної інформації від 28.10.2018 та повідомила про таке:

заяву Громадської ради доброчесності від 30.06.2017 про відвід члену Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Тетяни Шилової зареєстровано в автоматизованій системі діловодства Комісії 30.06.2017 за №21ел-965/17;

заяви Громадської ради доброчесності про відвід не підлягають розгляду Вищою кваліфікаційною комісією суддів України в порядку, передбаченою статтею 100 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, оскільки Громадська рада доброчесності не уповноважена заявляти відводи, а також не належить до ініціаторів або осіб, стосовно яких розглядаються питання на засіданнях Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в межах кваліфікаційного оцінювання;

дату долучення заяви Громадської ради доброчесності від 30.06.2017 про відвід члену Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Тетяни Шилової до суддівського досьє ОСОБА_4 не зафіксовано, тому надати таку інформацію не вбачається можливим.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Згідно з положеннями преамбули Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI визначено, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Положеннями статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI встановлено види інформації, до якої може бути застосовано обмеження в доступі: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація, та сукупність вимог, дотримання яких є обов'язковим для такого обмеження.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI встановлено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

У розумінні Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України, тобто виконує делеговані державою повноваження.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з положеннями статті 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Частинами першою та четвертою статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

V. ОЦІНКА СУДУ

Суд, вивчивши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, надав таку оцінку аргументам, наведеним учасниками справи.

Кожній особі гарантується право на доступ до публічної інформації, яка має суспільний інтерес та яка зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходиться у володінні розпорядників публічної інформації. Разом з тим, доступ до видів публічної інформації: конфіденційної, таємної та службової, може бути обмежено у разі сукупності обов'язкових умов, визначених у законі.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI встановлено механізм реалізації права на доступ до публічної інформації, який забезпечується, зокрема шляхом надання розпорядником публічної інформації у межах встановленого законодавством строку достовірної, точної та повної інформації на відповідний інформаційний запит безвідносно до того, чи запитувана інформація безпосередньо стосується запитувача.

У розумінні Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним органом суддівського врядування, який виконує делеговані державою повноваження, а тому згідно з пунктом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI є розпорядником інформації, пов'язаної з виконанням цих повноважень.

У ситуації, що розглядається, запитувана позивачем у Вищої кваліфікаційної комісії суддів України інформація належить до публічної, стосується питань, що перебувають у площині повноважень відповідача, та становить значний суспільний інтерес з огляду на проведення в Україні повномасштабної судової реформи. Судом не встановлено під час розгляду справи обставин, які б свідчили, що запитувана позивачем інформація не підлягає оприлюдненню чи має обмежений доступ або інші підстави для ненадання її запитувачу.

Тому звернення запитувача до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із запитом на інформацію безумовно вимагає своєчасного реагування розпорядника інформації у вигляді надання відповіді на такий запит у межах встановленого законодавством строку, а саме - протягом п'яти днів (за загальним правилом) або у термін до 20 робочих днів (за умови повідомлення запитувача про продовження строку розгляду запиту з відповідним обґрунтуванням) з моменту отримання запиту.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що інформаційний запит ОСОБА_3 отриманий Вищою кваліфікаційною комісією суддів України засобами електронного зв'язку 28.10.2018, утім був зареєстрований 15.01.2019, а відповідь на запит відповідачем надано лише 21.01.2019, тобто з пропуском встановленого статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI строку.

Реєстрація інформаційного запиту ОСОБА_3 відповідальною особою відповідача здійснена після спливу більш, ніж двох місяців з моменту отримання такого запиту, що призвело до надання позивачу відповіді на його запит лише 21.01.2019. Такий пропуск встановленого законодавством строку надання відповіді на запит про публічну інформацію не може бути виправданим великою кількістю поточних завдань.

Суд позитивно оцінює ініціювання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України службового розслідування щодо дій відповідальної особи відповідача з приводу несвоєчасної реєстрації інформаційного запиту ОСОБА_3, що свідчить про забезпечення уникнення настання подібних випадків у майбутньому.

При цьому, судом відхиляються як необґрунтовані доводи відповідача щодо відсутності станом на момент розгляду справи порушень прав ОСОБА_3 на доступ до публічної інформації з огляду на повне відновлення порушеного права позивача: надання 21.01.2019 відповіді на інформаційний запит ОСОБА_3 від 28.10.2018.

Так, право на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб'єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас порушення суб'єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб'єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб'єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов'язків.

Звернення позивача з цим позовом спрямоване на забезпечення справедливої сатисфакції та належного відновлення порушеного права.

Згідно з пунктами 2, 3 частини четвертої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною другою цієї статті, може: визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії; застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи характер спірних правовідносин, зокрема ступінь суспільної зацікавленості запитуваної інформації, зважаючи на неможливість відновити своєчасність надання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_3, належним та ефективним захистом порушеного Вищою кваліфікаційною комісією суддів України права позивача є визнання такої бездіяльності протиправною.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та визнання протиправною бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо несвоєчасного надання ОСОБА_3 інформації на його запит.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 800/369/17 (провадження № 11-259заі18).

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду із вказаним позовом сплатив згідно з платіжним дорученням від 26.12.2018 №0.0..1 судовий збір у сумі 704,80грн., що відповідає розміру, передбаченому Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на момент звернення з позовом).

Враховуючи, що судом за результатами розгляду справи прийнято рішення, яке забезпечує станом на момент вирішення спору повний захист порушеного права, щодо якого ОСОБА_3 заявлено цей позов, то судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. підлягають присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 22, 139, 241, 243, 245, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо несвоєчасного надання інформації за запитом ОСОБА_3 від 28.10.2018 про отримання публічної інформації.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_3 судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення складене та підписане 14.03.2019.

............................

...........................

...........................

...........................

...........................

Т.М. Шипуліна,

Л.І. Бившева,

Н.А. Данилевич,

В.М. Шарапа,

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду