Справа № 120/370/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 березня 2019 р. Справа № 120/370/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що звернулася із заявою до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про зарахування періоду роботи по Списку № 1.

Листом № 1218/02-3-33/02-1 від 26 грудня 2018 року Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області відмовило в зарахуванні періоду роботи по Списку № 1.

На переконання позивача така відмова відповідача є протиправною у зв'язку з чим, остання звернулася до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у задоволенні заяви представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та про виклик свідків - відмовлено.

Як випливає із матеріалів справи ухвалу про відкриття провадження, якою відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідач отримав 01 березня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, станом на 16 березня 2019 року відзив на адресу суду від відповідача не надходив.

В силу ч. 4 ст. 124 КАС України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки.

Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася із заявою до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про зарахування періоду роботи по Списку № 1.

Листом № 1218/02-3-33/02-1 від 26 грудня 2018 року Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області відмовило в зарахуванні періоду роботи по Списку № 1, з огляду на наступне. Згідно трудової книжки та архівних довідок позивач працювала з 12 січня 1979 року на заводі «Сектор» учнем монтажника радіоапаратури і приладів, цех ВПЗ дільниця 16, з 20 квітня 1979 року - монтажник 2-го розряду радіоапаратури та приладів, дільниця 16 (в. П-2), з 16 червня 1981 року - монтажник 3-го розряду радіоапаратури та приладів, цех монтажні плати (ф. П-2), з 01 квітня 1989 року при переході на інші умови оплати праці - працювала монтажником радіоелектронної апаратури та приладів 3-го розряду, цех монтажні плати (ф. П-2), з 14 листопада 1990 року переведена комірником, цех монтажні плати, з 19 липня 1993 року переведена інженером по нормуванню праці, цех монтажні плати, з 01 листопада 1994 року переведена інженером по організації та нормуванню праці, з 14 травня 2001 року звільнена з роботи.

Так, зазначає, що оскільки такі посади відповідно до розділу ХІІІ «Радіотехнічне виробництво» Постанови РМ СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 та розділу ХІІІ «Виробництво виробів електронної техніки і радіоапаратури» Постанови КМУ від 11 березня 1994 року № 162 не зазначені, пільгової довідки та наказів про атестацію робочого місця не надано, підстав для зарахування зазначених періодів роботи до пільгового стажу роботи немає законних підстав.

За змістом архівної довідки Виконавчого комітету Жмеринської міської ради №01-14-219 від 30 листопада 2018 року "Жмеринський завод "Сектор" був створений згідно наказу Міністерства електронної промисловості СРСР від 29 листопада 1969 року №666, з 01 січня 1970 року розпочав свою роботу. ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" засноване відповідно до рішення Мінмашпрому України від 12 січня 1995 року №9 шляхом перетворення Жмеринського заводу "Сектор" у Відкрите акціонерне товариство, відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств від 15.06.1993 року та Положення про порядок корпоратизації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 року №508 та як правонаступник "Жмеринського заводу "Сектор". Постановою Господарського суду Вінницької області від 23 січня 2004 року по справі банкрутства №5/530-03 ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» визнано банкрутом. Господарським судом Вінницької області від 12 вересня 2006 року винесена ухвала про ліквідацію ВАТ «Жмеринський завод «Сектор».

Відповідно до архівної довідки архівного відділу Виконавчого комітету Жмеринської міської ради №01-14-215 від 30 листопада 2018 року в документах ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" (в минулому "Жмеринський завод "Сектор") значиться ОСОБА_2 (так в документі), ІНФОРМАЦІЯ_1, учнем монтажника радіоапаратури та приладів, цех ВПЗ дільниця 16, строк навчання 3 місяці, з 12 січня 1979 року, з 20 квітня 1979 року - монтажник 2-го розряду радіоапаратури та приладів, дільниця 16 (в. П-2), з 16 червня 1981 року - монтажник 3-го розряду радіоапаратури та приладів, цех монтажні плати (ф. П-2), з 01 квітня 1989 року при переході на інші умови оплати праці - монтажник радіоелектронної апаратури та приладів 3-го розряду, цех монтажні плати (ф. П-2), з 14 листопада 1990 року переведена комірником, цех монтажні плати, з 19 липня 1993 року переведена інженером по нормуванню праці, цех монтажні плати, з 01 листопада 1994 року переведена інженером по організації та нормуванню праці, з 14 травня 2001 року звільнена з роботи за скороченням чисельності.

З архівної довідки Виконавчого комітету Жмеринської міської ради №01-14-216 від 30 листопада 2018 року вбачається, що в документах ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" (в минулому "Жмеринський завод "Сектор") в особових рахунках нарахування заробітної плати значиться ОСОБА_1, цех 06 - монтажник, монтажник радіоапаратури, монтажник радіоелектронної апаратури та приладів, комірник, інжерен по нормуванню праці, цех 06, ПЕО - інженер по організації та нормуванню праці, де вказана її заробітна плата по місяцях з 1979 року по 2001 рік.

Відповідно до архівної довідки Виконавчого комітету Жмеринської міської ради №01-14-218 від 30 листопада 2018 року документи ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" (в минулому "Жмеринський завод "Сектор") про атестацію робочих місць на державне зберігання не надходили.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV).

Згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення», працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

У відповідності до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст. 100 цього Закону.

Згідно з ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Дана норма Закону кореспондується також з положенням пунктів 1, 2, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, де зокрема передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 у період:

з 12 січня 1979 року позивач працювала на заводі «Сектор» учнем монтажника радіоапаратури і приладів, цех ВПЗ дільниця 16;

з 20 квітня 1979 року - монтажник 2-го розряду радіоапаратури та приладів, дільниця 16 (ф. П-2);

з 16 червня 1981 року - монтажник 3-го розряду радіоапаратури та приладів, цех монтажні плати (ф. П-2);

з 01 квітня 1989 року при переході на інші умови оплати праці - працювала монтажником радіоелектронної апаратури та приладів 3-го розряду, цех монтажні плати (ф. П-2) до 14 листопада 1990 року.

Порядок застосування Списку № 1 визначається Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року за № 383.

Згідно з положеннями пункту 3 зазначеного Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Найменування професії «Монтажник електромеханічних радіотехнічних приладів і систем» було передбачене Єдиним тарифно-кваліфікаційним довідником робіт і професій робітників (далі - ЄТКД), випуск 21, розділ «Виробництво радіоапаратури та апаратури провідного зв'язку» видання 1969 року. За відповідним випуском ЄТКД видання 1985 року, а також чинним Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 47, затвердженим наказом Міністерства промислової політики України від 11 серпня 1998 року № 288, назва цієї професії - «монтажник радіоелектронної апаратури та приладів».

Ця професійна назва робіт передбачена як чинним Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року за № 327, так і раніше чинними, в тому числі Загальносоюзним класифікатором професій робітників, службовців і тарифних розрядів, затвердженим постановою Державного комітету СРСР з стандартів від 27 серпня 1986 року № 016.

Відповідно до Розділу XXI Загальні професії «Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных раз мерах», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, правом на пільгову пенсію користуються паяльщики по свинцю (свинцевопаяльшики), а також паяльщики та лудильники гарячим способом, зайняті паянням виробів припоями, шо містять свинець, а також припоями, що містять шкідливі речовини 1-2 класів небезпеки або канцерогени, за умови підтвердження відповідного права за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Професія «монтажник радіоелектронної апаратури та приладів», яка зазначена в трудовій книжці та інших наданих позивачем довідках не передбачена як чинними раніше Списками, так і нині чинними, тому правом на пенсію за віком на пільгових умовах відповідні робітники не користуються.

При цьому слід підкреслити, що професії «паяльщик», «паяльщик по свинцю (свинцевопаяльщик)», «паяльщик радіодеталей», «монтажник радіоелектронної апаратури та приладів» не можна ототожнювати, оскільки це різні професії, мають різні кваліфікаційні характеристики та вимоги, галузеву і функціональну належність, характер виконуваних робіт, коди в Класифікаторі професій.

За приписами п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 застосування Списків до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно з п.4.3 вказаного Порядку застосування Списків у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.

Атестація проводиться на підприємствах, в організаціях, установах незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працівників, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

За приписами п. 4 Порядку та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи та надавши належну правову оцінку доказам, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Тому, відповідачем правомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу роботи ОСОБА_1.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

Відповідач: Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (місцезнаходження: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Асмолова, 1, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: (16.03.2019 )

Суддя Мультян Марина Бондівна