Справа № 637/211/19
Суддя: Стеганцов С. М.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 637/211/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

за участю секретаря Реуцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області Бутрик Миколи Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

25 лютого 2019 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом, яким просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 854272 від 13.12.2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач зазначив, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що вона була складена в порушення ст. 268, 287-289 КУпАП, не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, постанова стосується зовсім іншої особи, так як прізвище і імя позивача ОСОБА_1, а в постанові зазначено (ОСОБА_1.)

У судовому засіданні позивач підтримав свій позов та наполягав на його задоволенні.

Ухвалою судді від 26.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 04.03.2019 року.

27.02.2019 року відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження та позов з додатками, однак, відзив на позовну заяву суду не надав, до суду не зявився. Справу було перенесено на 06.03.2019 року (а.с.11).

Відповідач у судове засідання на 06.03.2019 року, також не зявився про дату, час та місце повідомлений належним чином, жодних заяв не надав (а.с.12).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як вбачається з постанови серії НК № 854272 від 13.12.2018 року (а.с.7, 13), позивач 13.12.2018 року о 8 год. 30 хв. рухався на своєму автомобілі (мікроавтобусі) «Мегсеdеs Веns Vitо» д.н.з. НОМЕР_1 по автошляху Чугуїв - Мілове зі сторони м. Харків у сторону сел. Шевченкове.

При зупинці його поліцейським інспектором СРПП Шевченківського ВП Куп'янського ВП ГУНП в Харківській області Бутриком М. А., поліцейський зазначив, що позивач не увімкнув аварійну сигналізацію при зупинці, чим порушив п. 9.9.ПДР України.

В подальшому на нього була складена постанова і він був притягнутий до відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративний штраф в розмірі 425 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, при цьому, особа уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна , винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, частини перша, друга і третя статті 122.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності, не зазначено:

- населений пункт де виносилась постанова, зазначено лише автодорога Чугуїв - Мілове;

-невірно зазначено прізвище і ім'я правопорушника в протоколі ОСОБА_1, згідно паспорта прізвище і імя позива ОСОБА_1;

Позивач в суді пояснив що 13.12.2018 року о 8 год. 30 хв. рухався на своєму автомобілі (мікроавтобусі) «Мегсеdеs Веns Vitо» д.н.з. НОМЕР_1 по автошляху Чугуїв - Мілове зі сторони м. Харків у сторону сел. Шевченкове та був безпричинно зупинений працівниками патрульної поліції, які звинуватили його нібито в наїзді на працівника поліції, потім в злісній непокорі поліцейському при виконанні службових обов'язків, а потім притягнули до адмінвідповідальності нібито за те, що він не включив, аварійну світлову сигналізація при зупинці працівниками поліції.

Позивач вважає, що ніяких порушень правил дорожнього руху він не скоював, його вина у скоєнні правопорушення відповідачем не доведена та нічим не підтверджена. Зазначив, що твердження відповідача про порушення ним Правил дорожнього руху є лише суб'єктивною думкою відповідача та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Якщо особа під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, поліцейський зобов'язаний відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, був скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Але поліцейський в порушення вимог даної статті протокол не склав. З самої постанови складеної поліцейським вбачається, що позивач був не згоден з зазначеним в постанові порушенням і адміністративним стягненням в зв'язку з чим відмовився її підписувати.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів вини позивача на підтвердження порушення позивачем правил ПДР України.

За нормою ч.2ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.4ст.159 КАС України,неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов безповажних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які інші докази, що підтверджують вину позивача у правопорушенні, за яке його притягнуто до відповідальності, крім самої постанови.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення саме позивачем (в постанові зазначене інше прізвище правопорушника) вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3. ст. 286КАС Україниза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч.1ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись статтями ч.2 ст.122 КУпАП, ст..ст. 2, 3, 5, 9,77, 242-246, 255, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області Бутрика Миколи Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 854272 від 13.12.2018 року, складену поліцейським СРПП Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області Бутриком Миколою Анатолійовичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до другого апеляційного адміністративного суду або через Шевченківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Шевченківського районного суду Стеганцов С.М.