Справа № 808/1086/17
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року (о 14 год. 05 хв.)Справа № 808/1086/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі ДП «Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі Офіс ВПП ДФС, відповідач), в якому з урахуванням уточнення просить:

визнати протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 03.01.2017 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі за півріччя 2016 року 9 591 137,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 03.01.2017 в частині сплати 1 402 107,00 грн. грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток, в т.ч. за податковими зобовязаннями 934 738,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 467 369,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_3 від 03.01.2017 в частині сплати 2 477 451,00 грн. грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість, в т.ч. за податковими зобовязаннями 1 651 634,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 825 817,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_4 від 03.01.2017 про зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість за червень 2016 року 215 792,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_5 від 03.01.2017 сплату 4 923,18 грн. грошового зобов'язання за платежем орендна плата за землю, в т.ч. за податковими зобовязаннями 3 938,54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 984,64 грн.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказує, що фактична собівартість, наданих замовнику Службі автомобільних доріг у Запорізькій області ДП «Запорізький облавтодор», робіт, послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Запорізькій області за 2014 рік склала 55 081 200,00 грн. за 2015 рік 75 858 300,00 грн. та за І півріччя 2016 року 34 716 000,00 грн., а не 49 187 860,00 грн., 71 989 582,30 грн. та 30 155 393,43 грн. відповідно, як безпідставно стверджують перевіряючі в акті перевіри №118/28-04-14-00/32025623 від 19.12.2016, отже висновки вказаного акту щодо завищення витрат рядку 05.1 «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» Податкової декларації з податку на прибуток позивача за 2014, 2015 рік та перше півріччя 2016 року безпідставні, неправомірні та такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки фактична собівартість, наданих замовнику Службі автомобільних доріг у Запорізькій області послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Запорізькій області за спірний період сформована згідно з вимогами діючого законодавства, підтверджується даними бухгалтерського обліку, фінансовою звітністю та первинними документами. Висновки, що зроблені в ОСОБА_3 перевірки, що ДП «Запорізький Облавтодор» завищено витрати по взаємовідносинах з ТОВ «Адвантек» за 2015 рік, І півріччя 2016 року та ТОВ «Фірма «Азов» за 2015 рік, на думку позивача, також є необґрунтованими, оскільки вказані контрагенти сумлінно виконували умови договорів, своєчасно та в повному обсязі надавали послуги, що підтверджується актами здач-приймання робіт (надання послуг) та транзитними видатковими накладними, перевезення товарно-матеріальних цінностей підтверджується товарно-транспортними накладними, оплата за послуги здійснювалась у безготівковій формі згідно з платіжними дорученнями, які мають усі необхідні обовязкові реквізити, передбачені для оформлення первинних документів, згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 05.06.1995 №168/704, тобто всі операції підтверджені первинними документами, що підтверджує реальне настання правових наслідків. Стосовно встановленого перевіркою заниження позивачем суми земельного податку (орендної плати) в розмірі 3 938,54 грн. вказує, що земельні ділянки ДП «Запорізький Облавтодор» не підлягають оподаткуванню земельним податком і сплаті податку за ці ділянки, оскільки позивач має Державні акти на право постійного користування земельними ділянками та повинен розраховувати земельний податок у розмірі 1% від їх нормативної грошової оцінки у відповідності до п. 12 додатку 2 до рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 №6, а не орендну плату. Визначення суми плати за землю за період з 01.01.2014 по 30.06.2016 позивачем здійснено відповідно до вимог статей 286, 287 Податкового кодексу України з урахуванням проведених індексацій грошових оцінок земель, а тому висновку, зроблені відповідачем у акту перевірки щодо заниження суми земельного податку (орендної плати) безпідставні та неправомірні. На підставі вищевикладеного, вважає податкові повідомлення-рішення від 03.01.2017 №, №, №, №, № є неправомірними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства України, у звязку із чим просить визнати їх протиправними та скасувати.

Ухвалою судді від 23.01.2018 призначено адміністративну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 22 лютого 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідача позов не визнав, 14 лютого 2018 року надіслав до суду відзив (вх. №4819), у якому пояснює, що перевіркою встановлено, що ДП «Запорізький облавтодор» в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності підприємства зв Службою автомобільних доріг у Запорізькій області відображено на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3, за аналізом даних яких в бухгалтерському обліку по К/ту рахунку 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг» та по Д/ту 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг» встановлено, що позивач у період з 01.01.2014 по 30.06.2016 відображено в бухгалтерському обліку до Д/ту рахунку 903 собівартість реалізованих робіт і послуг, виконаних власними силами на замовлення Служби автомобільних доріг у Запорізькій області, витрати, які не зафіксовані в актах приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2 та, відповідно, не приймали участі у формуванні доходів від реалізації виконаних робіт і послуг, тобто не приймали участі в господарській діяльності підприємства. Також зауважує, що перевіркою встановлено, що позивач у період з 01.01.2014 по 31.12.2014 здійснювало реалізацію робіт і послуг, виконаних власними силами на замовлення Служби автомобільних робіт у Запорізькій області, за вартістю, нижчою за фактичну собівартість цих дорожніх робіт. Це встановлено в результаті співставлення даних бухгалтерського обліку по взаємовідносинам філій позивача зі Службою автомобільних доріг у Запорізькій області щодо формування доходу по Д/ту рахунку 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг» з собівартістю реалізованих дорожніх робіт, відображеною по Д/ту рахунку 903 собівартість реалізованих робіт і послуг, виконаних філіями на замовлення Служби автомобільних доріг у Запорізькій області власними силами. Щодо сумнівних взаємовідносин ДП «Запорізький облавтодор» з ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов» наголошує, що вказані особи безпосередньо позивачу автопослуги не надавали. Згідно з ЄДРПН автопослуги повинні були бути надані ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Арбат Інвест», ТОВ «Дейтвуд», однак дані контрагенти відповідно до отриманої податкової інформації також не мають відношення до автоперевезень товарно-матеріальних цінностей на адресу позивача по документам, оформленим ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов», оскільки автомобілі, зазначені в ТТН, належать фізичним особам, які не мали взаємовідносин з ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Арбат Інвест», ТОВ «Дейтвуд», водії, вказані в цих ТТН не працюють на вказані підприємства та не отримували від них дохід. Таким чином, первинні документи, складені ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов», а саме: податкові накладні, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), транзитні видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, є дефектними, містять неправдиву інформацію та не фіксують реальність здійснення господарської операції. Стосовно податкового повідомлення-рішення від 03.01.2017 № (плата за землю) звертає увагу суду, що в звітній податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 22.02.2016 № не було відображено земельні ділянки за адресами вул. Космічна, 123 та вул. Космічна, 140, окрім цього, в звітній податковій декларації з плати за землю підприємством не вірно розраховані податкові зобовязання плати за земельні ділянки, розташовані за адресою вул. Українська, 50, оскільки не враховано коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2016 рік у розмірі 1,433 %. В уточнюючій податковій декларації з плати на землю від 20.10.2016 № податкові зобовязання у сумі 16 428,41 грн. занижено на 3 935,54 грн., оскільки підприємством не врахована нова нормативно грошова оцінка земельних ділянок за 2016 рік, розрахунок орендної плати не відповідає пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, збільшено площу земельних ділянок по вул. Космічна, 123 за рахунок надання в оренду фізичним особам з метою розміщення стоянки для автомобілів загальною площею 784,2 кв.м, чим збільшено суму податку починаючи з 17.06.2016 на 11 502,95 грн. Викладене, вважає, що свідчить про правомірність винесених податкових повідомлень-рішень та безпідставність тверджень позивача, а тому просить у задоволення позову відмовити.

Ухвалою суду від 22.02.2018 зупинено провадження у справі для надання часу для примирення та призначене наступне підготовче засідання на 22 травня 2018 року.

Згідно з ухвалою від 22.05.2018 за клопотанням сторін продовжено процесуальний строк, визначений ухвалою суду від 22.02.2018, до 23 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 23.07.2018 за клопотанням сторін продовжено процесуальний строк, визначений ухвалою суду від 22.02.2018. Наступне судове засідання призначено на 11 вересня 2018 року.

11 вересня 2018 року провадження у справі поновлено.

У підготовчому засіданні 11 вересня 2018 року оголошено перерву до 04 жовтня 2018 року, а 04 жовтня 2018 року до 29 жовтня 2018 року.

Представником відповідача долучено до матеріалів справи пояснення (вх. №34463 від 29.10.2018), у яких щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов» додатково зауважує, що з отриманої листом від 02.12.2016 №3216/вн податкової інформації від ОУ СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС встановлено, що 21.11.2016 для надання пояснень з питань вказаних господарських взаємовідносин зявився директор вказаних підприємств ОСОБА_5, який повідомив, що на балансі ТОВ «Адвантек» перебуває офісна будівля, що розташована за адресою м. Запоріжжя, вул. Брянська, 6.15, обєкти нерухомості, земельні ділянки, автотранспортні засоби, складські приміщення, промислові потужності відсутні, так само як на балансі ТОВ «Фірма «Азов» вантажні автотранспортні засоби, складські приміщення, промислові потужності відсутні, серед штатних співробіників лише він (директор). Також зауважує, що ОСОБА_5 повідомив, що фактично транспортування ТМЦ на адресу ДП «Запорізький облавтодор» здійснювали не ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов», а субпідрядні підприємства ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Арбат Інвест», ТОВ «Дейтвуд», якими саме транспортними засобами йому не відомо. Враховуючи наведене, звертає увагу суду, що ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України містить імперативне правило, за яким виконавець повинен надати послугу особисто. Так само і укладені позивачем договори не передбачають перевезення вантажів сторонніми перевізниками, і це цілком відповідає вимогам ст. 929 Цивільного кодексу України, а отже за таких обставин виконавці повинні були надавати послуги з перевезення особисто, що не підтвердилось за результатами проведеної перевірки та не заперечується представниками позивача у судових засіданнях.

29 жовтня 2018 року розгляд справи не відбувся в звязку з находженням судді Батрак І.В. в період з 29.10.2018 по 19.11.2018 на лікарняному. Розгляд справи призначений на 20 листопада 2018 року.

У підготовчому засіданні 20 листопада 2018 року оголошено перерву до 29 листопада 2018 року.

Представником відповідача надано до матеріалів справи пояснення (вх. №38976 від 29.11.2018), у якій додатково наголошує, що за результатами аналізу фінансового звіту ТОВ «Адвантек» та бази даних «НАІС ДДАІ» МВС України стосовно ТОВ «Фірма «Азов» встановлено, що за вказаними підприємствами вантажні транспортні засоби не зареєстровані, що у свою чергу свідчить про неможливість виконання цими особами умов договору про надання послуг перевезення.

Ухвалою суду від 29.11.2018 зупинено провадження у справі для надання часу для примирення до 22 січня 2019 року.

22 січня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на пояснення (вх. №2673), у якій зазначає, що збитковість підприємства не дає підстав звинувачувати платника у відсутності господарської діяльності (адже навіть у визначенні цього терміну пп. 14.1.36 Податкового кодексу України- йдеться про мету отримання доходу, а не прибутку). У разі продажу товарів (робіт, послуг) дохід виникає незалежно від того, за якою ціною реалізуються товари (роботи, послуги), а тому така операція повністю відповідає визначенню «господарська діяльність». Наголошує, що господарська операція, направлена на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект, що є нормальним процесом здійснення господарської діяльності, тобто визнавати продаж товарів (робіт, послуг) нижче собівартості таким, що здійснений не в межах господарської діяльності, немає підстав. Вказує, що податкові норми не містять обмежень стосовно формування собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг залежно від розміру доходу від їх реалізації, також відсутня вимога у Податковому кодексі України, в редакції до 01.05.2015, коригувати витрати у випадку реалізації товарів (робіт, послуг) за ціною нижче собівартості, при цьому, собівартість придбаних і реалізованих товарів формується за правилами п. 138.6 Податкового кодексу України, а собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг згідно з п. 138.8 Податкового кодексу України, тобто собівартість товарів (робіт, послуг) включають до витрат із метою визначення оподатковуваного прибутку в повному обсязі. Щодо додаткових пояснень відносно застосування відповідачем ст. 902 Цивільного кодексу України зауважує, що на договір про надання послуг поширюються загальні положення про виконання зобовязань, зокрема, відповідно до вимог ст. 528 Цивільного кодексу України виконання обовязку може бути покладене боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або по суті зобовязання не випливає обовязок боржника виконати зобовязання особисто. Вважає, що у даному випадку зобовязання по наданню послуг не набувають особисто довірительного характеру, оскільки у відносинах замовника і виконавця відсутній будь-який особистий зв'язок, ця норма застосовується, якщо замовника цікавить не послуга як така, а послуга, що надається конкретним фахівцем. Головною метою, що випливає із суті зобовязання з надання послуг автоперевезення, є саме перевезення (доставка) матеріалів для подальшого застосування їх в діяльності ДП «Запорізький облавтодор», а не особисте (авторське) перевезення. Ураховуючи викладене вище, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

22 січня 2019 року поновлено провадження у справі.

У той самий день вирішено закрите підготовче провадження у справі та призначено справу для розгляду по суті на 04 лютого 2019 року.

У судовому засіданні 04 лютого 2019 року оголошена перерва до 14 лютого 2019 року.

14 лютого 2019 року від представника позивача надійшли пояснення до адміністративного позову (вх. №6090), у яких вказує, що ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов», з яким ДП «Запорізький облавтодор» мав господарські відносини, зареєстровані як юридичні особи у відповідності з вимогами діючого законодавства, включені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, взяті на податковий облік в органах державної податкової служби. Пояснює, що вказані контрагенти здійснювали перевезення товарно - матеріальних цінностей, а саме: ТОВ «Адвантек» здійснювало перевезення щебеню з Передаточнинського гранітного кар'єру, Токмацького гранітного кар'єру (вантажовідправник ТОВ «Регіонфарм», м. Запоріжжя, вул. Базова, 9) на асфальтобетонні заводи ДП «Запорізький облавтодор» с. Матвіївка та с. Обільне для виготовлення асфальтобетонних сумішей, та подальїце перевезення асфальтобетонних сумішей з асфальтобетонних заводів ДП «Запорізький облавтодор» с. Матвіївка та с. Обільне для виконання дорожніх робіт, а саме на автодорозі Р 37, а також перевезення щебеню та відсіву з кар'єрів по філіям ДП «Запорізький облавтодор» для використання для робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення, також Філії ДП «Запорізький облавтодор» використовували протиожеледну суміш з фрикційних матеріалів та технічної солі, які перевозило ТОВ «Адвантек», для боротьби з зимовою слизькістю; ТОВ «Фірма «Азов» здійснювало перевезення щебеню, відсіву, піску з Шевченківського кар'єру, Андровського кар'єру, Янцевського кар'єру, Токмацького кар'єру, Мокрянського кар'єру, Новополтавського кар'єру по філіям ДП «Запорізький облавтодор» для використання для робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення. автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них Службі автомобільних доріг у Запорізькій області. Основу виконаних робіт, наданих послуг утворюють матеріальні витрати, що включають вартість сировини та основних матеріалів (асфальтобетонні суміші, щебінь, відсів, пісок, бітум, сіль та інше), тому перевезення сировини та основних матеріалів ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов», було вкрай необхідно для здійснення господарської діяльності ДП «Запорізький облавтодор». ДП «Запорізький облавтодор» не може нести відповідальність ні за несплату податків контрагентами, ні за можливу недостовірність показників в податковій звітності. Наголошує, що фактів які свідчили проте, що ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов» були створені на підставну особу, не було зареєстровано у податкових та інших контролюючих органах ні рішеннями суду чи другими офіційними документами не підтверджуються. На думку позивача, діюче законодавство не зобов'язує і не наділяє юридичну особу правом перевіряти відповідність законодавству та достовірність статутних документів, свідоцтв контрагентів по угодам. Також діюче законодавство не передбачає ні право, ні зобов'язання покупця перевіряти технічні можливості контрагентів, покупець не має права витребувати у контрагентів документи з метою доказу, ким постачались товари, або перевіряти кількість працюючих осіб контрагентів, а, отже, і відносно відсутності в діях контрагентів порушень норм діючого податкового законодавства. Вважає, що ДП «Запорізький облавтодор» мало господарські відносини з ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов» та формувало собівартість, наданих замовнику Службі автомобільних доріг у Запорізькій області послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Запорізькій області за 2015-2016 p.p. правомірно, згідно з вимогами діючого законодавства.

14 лютого судом оголошено перерву до 20 лютого 2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (ідентифікаційний код 32025623) є юридичною особою, яка зареєстрована 22.05.2002 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради за №1 103 120 0000 004986 та має відокремлені підрозділи, про що свідчать дані ОСОБА_6 А00 №199735 про державну реєстрацію юридичної особи та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Видами діяльності за КВЕД-2010 є: 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у., 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту (основний), 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 42.11 Будівництво доріг і автострад.

Уповноваженими представниками Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС, правонаступником якої є Офіс ВПП ДФС, на підставі наказу від 10.10.2016 №254 та направлень від 19.10.2016р. №140, №141, №142, №143, №144, №145, №146, №147, від 31.10.2016р. №157, від 16.11.2016р. №164 та №165 проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2016, за результатами якої складено акт від 19.12.2016 №118/28-04-14-00/32025623.

Висновками вказаного акту перевірки встановлено, в тому числі такі порушення:

1. пп.14.1.27, пп.14.1.36, п.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.8, п.п.138.10.6, п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла у 2014 році), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 935 652,00 грн., у тому числі по періодах: за 2014 рік у сумі 935 652,00 грн.;

2. пп. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п.п.140.4.2. п.140.4., п.п.140.5.9. п.140.5. ст.140 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 01.01.2015), в результаті чого завищено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток по періодах, що перевірялися: за 2014 рік у сумі 700 353,00 грн.; за 2015 рік у сумі 5 426 634,00 грн.; за 2016 рік у сумі 9 664 866,00 грн.

3. абз.2 п.11, підрозділу 2 розділу ХХ, п.189.1 ст.189, п.192.1, п.192.3 ст. 192, п.198.1, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1,п.200.2, п.200.4 ст. 200, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 678 774,00 грн., у тому числі по періодах: січень 2014 року 21 898,00 грн., лютий 2014 року 57 132,00 грн., березень 2014 року 9 748,00 грн., квітень 2014 року 14 443,00 грн., травень 2014 року 40 660,00 грн., червень 2014 року 32 135,00 грн., липень 2014 року 28 543,00 грн., серпень 2014 року 20 906,00 грн., вересень 2014 року 49 213,00 грн., жовтень 2014 року 53 554,00 грн., листопад 2014 року 76 736,00 грн., грудень 2014 року 168 002,00 грн., січень 2015 року 60 013,00 грн., лютий 2015 року 29 860,00 грн., березень 2015 року 24 844,00 грн., квітень 2015 року 50 888,00 грн., травень 2015 року 60 043 грн., червень 2015 року 35 197,00 грн., липень 2015 року 31 448,00 грн., серпень 2015 року 31 806,00 грн., вересень 2015 року 45 345,00 грн., жовтень 2015 року 52 614,00 грн., листопад 2015 року 101 198,00 грн., грудень 2015 року 122 146,00 грн., лютий 2016 року 81 092,00 грн., квітень 2016 року 166 921,00 грн., травень 2016 року 212 389,00 грн.;

- завищено суму відємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового ) періоду у загальному розмірі 215 792 грн., у тому числі по періодах: червень 2016 року 215 792,00 грн.

4. п.287.1 ст.287 та пп. 288.5.1 п. 288.5 ст.288 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено нарахування плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період з 01.01.2014 по 30.06.2016 в сумі 3 938,54грн. (в т.ч. за 2016 рік 3938,54грн.).

На підставі ОСОБА_3 та вказаних порушень відповідачем 03.01.2017 були прийняті податкові повідомлення-рішення:

форми «П» № НОМЕР_1 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі за 2014 рік 700 353,00 грн., за 2015 рік 5 426 634,00 грн. та за півріччя 2016 року 9 591 137,00 грн.;

форми «Р» № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на 1 403 478,00 грн., в т.ч. за податковими зобовязаннями - 935 652,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 467 826,00 грн.;

форми «Р» № НОМЕР_3, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість 2 518 161,00 грн., в т.ч. за податковими зобовязаннями 1 678 774,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 839 387,00 грн.;

форми «В4» № НОМЕР_4 про зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість за червень 2016 року 215 792,00 грн.;

форми «Р» № НОМЕР_5, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем орендна плата за землю у сумі 4 923,18 грн., в т.ч. за податковими зобовязаннями 3 938,54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 984,64 грн.

Позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою № 13/62 від 16.01.2017, проте відповідно до Рішення про результати розгляду скарги від 10.03.2017 № 14208/10/28-10-10-4-33 Державною фіскальною службою України було залишено без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача, а скаргу без задоволення.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваних рішень, між сторонами відсутній.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України).

Згідно з пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України (у редакції станом на 2014 рік) передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За змістом п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Відповідно до пп. 138.8.1 п. 138.8 ст. 138 ПК України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139 ст. 139 ПК України).

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України (в редакції, яка діє з 1 січня 2015 року, із змінами і доповненнями) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

При цьому п. 135.1 ст. 135 ПК України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, за правилами Податкового кодексу України підставою для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту в даному випадку вважається згідно абз.2 п. 198.2 ст. 198 ПК України дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковими накладними.

За приписами п. 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

При цьому, згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 200.1 200.4 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. В даному пункті ПК України перелічені обов'язкові реквізити, що мають міститися в податковій накладній.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця (п. 201.4 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК України).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Пунктом 201.10. ст. 201 ПК України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 03.01.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 2 518 161,00 грн., та № НОМЕР_4, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість на суму 215 792,00 грн., № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 1 403 478,00 грн., №, яким позивачу зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 15 791 853,00 грн. суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п.1.4.3 Положення про облікову політику Публічного акціонерного товариства державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» (далі - Положення) окрема фінансова звітність Компанії, її дочірніх підприємств та філій має формуватися з дотриманням основних принципів бухгалтерського обліку та П(С)БО. Склад та характеристики звітності повинні відповідати вимогам положень П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності».

Дочірні підприємства, як юридичні особи, складають зведену фінансову звітність, яка в свою чергу є складовою консолідованої фінансової звітності Компанії.

Керівниками дочірніх підприємств встановлюються для філій терміни подачі фінансової звітності, що забезпечують вчасне зведення показників, аналізів та складання консолідованої фінансової звітності підприємства.

У відповідності до П(С)БО 1 показники окремої фінансової звітності філій включають в загальний фінансовий звіт дочірнього підприємства. Сальдо по внутрішньогосподарських операціях при складанні консолідованого балансу згортають. Дохід, витрати і відповідні елементи витрат за внутрішньогосподарськими операціями в консолідованій фінансовій звітності дочірніх підприємств не відображаються. Фінансова звітність філій є внутрішньою звітністю дочірнього підприємства та зовнішнім користувачам не надається.

Згідно з пунктом 1.4.4 Положення податковий облік це - складова системи обліку Компанії, який ведеться кожним підприємством (юридичною особою - платником податків) окремо з метою справляння податків і зборів відповідно до податкового законодавства України.

За звітний період дочірні підприємства узагальнюють дані податкової звітності в цілому по підприємству з податків і зборів, за яким є платниками.

Філії подають податкову звітність відповідно до діючого податкового законодавства, в термін встановлений окремим розпорядженням керівника дочірнього підприємства.

Дочірні підприємства ведуть узагальнюючий облік доходів і витрат відповідно до порядку, встановленого Податковим кодексом України, та подають до податкового органу розрахунок податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за формою, встановленого Державною податковою службою України.

Перевіркою встановлено, що ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у періоді з 01.01.2014 по 30.06.2016 здійснювало реалізацію робіт і послуг, виконаних власними силами на замовлення Служби автомобільних доріг у Запорізькій області, за вартістю, нижчою за фактичну собівартість цих дорожніх робіт.

Це встановлено у результаті співставлення даних бухгалтерського обліку по взаємовідносинам філій ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» зі Службою автомобільних доріг у Запорізькій області щодо формування доходу по Д/ту рахунку 703 "Дохід від реалізації робіт і послуг" з собівартістю реалізованих дорожніх робіт, відображеною по Д/ту рахунку 903 - собівартість реалізованих робіт і послуг, виконаних філіями на замовлення Служби автомобільних доріг у Запорізькій області власними силами.

В результаті відображення у бухгалтерському обліку витрат, не компенсованих отриманими доходами, відбулося зменшення такої складової власного капіталу, як активи (в розмірі собівартості робіт/послуг) та збільшення активів на суму грошових коштів, отриманих від продажу цих робіт/послуг. Проведення такої діяльності призводить не до росту, а до зменшення власного капіталу на різницю між собівартістю наданих послуг та вартістю їх продажу.

До того, ж перевіркою встановлено безпідставне завищення філіями ДП «Запорізький облавтодор» собівартості реалізованих дорожніх робіт на замовлення Служби автомобільних доріг у Запорізькій області за рахунок витрат, які відображені по Д/ту рахунку 903, але не підтверджені документально та відповідно не були включені до переліку виконаних робіт ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт типової форми № КБ-2в та по яким не отримані доходи.

Таким чином, ДП «Запорізький облавтодор» порушило основні принципи формування фінансової звітності про достовірність оцінки результату операцій щодо надходження економічних вигід за результатами її проведення, достовірності оцінки витрат, понесених у звязку з операцією та щодо відображення в бухгалтерському обліку доходів та витрат, що були здійснені для отримання цих доходів, в один і той же звітний період.

Перевіркою встановлено, що дохід від реалізації робіт і послуг, виконаних власними силами на замовлення Служби автомобільних доріг у Запорізькій області, відображено в бухгалтерському та податковому обліку філіями ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на підставі первинних документів: форми № КБ-2в «ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт», № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати», інших.

Суд зазначає, що при проведенні перевірки позивача були використані такі документи: податкової декларації з податку на прибуток, головної книги за 2014-2015 рік, І півріччя 2016 року, регістрів бухгалтерського обліку по рахунках 231 «Виробництво», 901 «Собівартість реалізованої готової продукції», 903 «Собівартість реалізованих робіт та послуг», 91 «Загальновиробничі витрати», 943 «Собівартість реалізованих виробничих запасів», 3771 «Розрахунки з іншими дебіторами», 631 «Розрахунки з постачальниками», 26 «Готова продукція», 682 «Внутрішні розрахунки», 683 «Внутрігосподарські розрахунки», 6851 «Розрахунки з іншими кредиторами» та інші, договорів, накладних, актів виконаних робіт, банківських виписок та інших первинних і бухгалтерських документів встановлено завищення задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 05.1 Декларації "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)".

Перевіркою зазначених первинних документів та даних бухгалтерського обліку встановлено, що ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (відповідні філії) протягом перевіряємого періоду надавали послуги 42.11.2 "Будування автомобільних доріг та автомагістралей, інших доріг, елементів доріг, злітно-посадкових летовищ" (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них) Службі автомобільних доріг у Запорізькій області на підставі договорів від 25.12.2013 №605М-13, №606М-13, №605Д-13 та №606Д-13 та від 26.12.2014 №601Д-14, №602Д-14, №603М-14, 601М-14, від 28.12.2015 №605Д-15, від 29.12.2015 №606Д-15, №607М-15. Цими договорами передбачено наступне: Служба автомобільних доріг у Запорізькій області «Замовник» та ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» «Генпідрядник»

ОСОБА_7 договору: Генпідрядник зобовязується надати Замовникові послуги, зазначені у пункті 1.2, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги. Найменування послуг: послуги 42.11.2 "Будування автомобільних доріг та автомагістралей, інших доріг, елементів доріг, злітно-посадкових летовищ" (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них). Кількість послуг: послуги надаються Генпідрядником згідно щомісячних планів-завдань або кошторисної документації, складеної на основі актів-дефектів, затверджених Замовником. ОСОБА_3 видів послуг визначається на підставі СОУ 42.1-5,2013 «Класифікація робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування».

За письмовим розпорядженням (завданням) Замовника Генпідрядник, крім послуг, передбачених планом-завданням на місяць, надає послуги по:

- усуненню загрози безпечного проїзду автотранспорту;

- по ліквідації наслідків дорожньо-транспортних пригод;

- ліквідації наслідків надзвичайних та аварійних ситуацій;

- забезпеченню безперервного та безпечного руху автотранспорту при складних погодних умовах та на підставі приписів ДАІ.

Ціна договору: Ціна цього Договору є твердою. Договірна ціна розробляється згідно з щомісячним Планом-завданням, кошторисної документації, складеної на основі Актів-дефектів, затверджених Замовником, в розрізі обєктів та обслуговуючих організацій (організацій підпорядкованих Генпідряднику або його субпідрядників). Договірна ціна розраховуються в порядку, визначеному в СОУ 42.1-5:2012. Розмір інших витрат, що включаються до договірної ціни, визначається згідно з вимогами СОУ 42.1-5:2012

ІV. Порядок здійснення оплати: Вартість наданих послуг, що підлягають оплаті визначаються в порядку, визначеному СОУ 42.1-5:2012. Актом визначається номенклатура матеріальних ресурсів, кількість, технічні та якісні характеристики, а також обґрунтовані ціни, які враховують зазначені в акті характеристики цих матеріальних ресурсів. У випадку неможливості подальшого використання матеріалів (виробів, конструкцій та таке інше) на цьому ж обєкті, їх реалізацію, а при необхідності утилізацію на брухт здійснює Генпідрядник. Кошти, отримані від реалізації матеріалів, зараховуються в рахунок оплати наданих послуг. Замовник сплачує витрати на зведення та розбирання титульних тимчасових будівель і споруд при наданні послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг у розмірах, визначених СОУ 42.1-5:2012 за відсотковим показником. Замовник сплачує супутні витрати у відповідності до СОУ 42.1-5:2012 з урахуванням понесених витрат.

Строк виконання зобовязань щодо надання послуг може продовжуватись у разі виникнення документально підтверджених обєктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат Замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Відповідно до п.3 Положення про облікову політику ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» для цілей бухгалтерського обліку доходи і витрати класифікуються відповідно до діючого Плану рахунків. Кожний вид доходу і витрат відображається в бухгалтерському обліку окремо. Так, чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) відображається підприємством по рахунку 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг» окремо по таким видам робіт і послуг: Дохід від реалізації продукції власного виробництва, Дохід від реалізації робіт і послуг, виконаних на замовлення регіональної Служби автомобільних доріг власними силами, Дохід від реалізації робіт і послуг, виконаних для інших замовників власними силами, Дохід від наданих послуг автотранспорту і дорожніх механізмів, Дохід інших видів діяльності (видобування каменю тощо).

Собівартість зазначених робіт і послуг відображається підприємством по рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг» також окремо кожному виду робіт і послуг: Собівартість реалізованої продукції власного виробництва, Собівартість реалізованих дорожніх робіт, виконаних на замовлення регіональної служби автомобільних доріг власними силами, Собівартість реалізованих дорожніх робіт, виконаних для інших замовників власними силами, Собівартість наданих послуг автотранспорту і дорожніх механізмів, Собівартість інших видів діяльності (видобування каменю тощо).

Склад витрат господарської діяльності ДП «Запорізький облавтодор» та філій, собівартості реалізованих дорожніх робіт (будівництва, капітального та поточного ремонтів, експлуатаційного утримання автомобільних доріг), а також реалізації продукції власного виробництва визначається відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості будівельно-монтажних робіт, затверджених Наказом Мінрегіонбуду від 31.12.2010 №573.

Згідно із даними Методичними рекомендаціями «Загальновиробничі витрати» - витрати, пов'язані з управлінням та обслуговуванням будівельного виробництва; витрати на організацію робіт на будівельних майданчиках і вдосконалення технології; витрати на здійснення заходів з охорони праці на будівельних майданчиках; інші загальновиробничі витрати. До постійних загальновиробничих витрат належать витрати, які залишаються незмінними (або майже незмінними) у разі зміни обсягу виконаних будівельно-монтажних робіт. Постійні загальновиробничі витрати розподіляються на кожен об'єкт витрат з використанням бази розподілу, обраної будівельною організацією самостійно, виходячи з нормальної потужності цієї організації. Нерозподілені постійні загальновиробничі витрати визначаються, як різниця між загальною сумою постійних загальновиробничих витрат за нормальною потужністю будівельної організації та сумою розподілених постійних загальновиробничих витрат за фактичною потужністю будівельної організації. Нерозподілені постійні загальновиробничі витрати включаються до складу собівартості будівельно - монтажних робіт у періоді їх виникнення. Загальна сума розподілених і нерозподілених постійних загальновиробничих витрат, що включаються до собівартості будівельно - монтажних робіт за договором підряду, не може перевищувати їх фактичну величину. До змінних загальновиробничих витрат належать витрати, що змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно до зміни обсягу виконаних будівельно-монтажних робіт і розподіляються на кожен об'єкт витрат з використанням бази розподілу, обраної будівельною організацією самостійно, виходячи з фактичної потужності будівельної організації за звітний період. Не належать до витрат за договором підряду і не включаються до собівартості будівельно-монтажних робіт, а відображаються у складі витрат операційної діяльності будівельної організації у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені: адміністративні витрати; витрати на збут (у т. ч. витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування, витрати на страхування ризиків будівельної організації, пов'язаних з виконанням будівельно-монтажних робіт); інші операційні витрати; витрати на утримання незадіяних для виконання договору підряду будівельних машин, механізмів та інших необоротних активів.

Так, чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) відображається підприємством по рахунку 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг» окремо по таким видам робіт і послуг:

- дохід від реалізації продукції власного виробництва;

- дохід від реалізації робіт і послуг, виконаних па замовлення регіональної Служби автомобільних доріг власними силами;

- дохід від реалізації робіт і послуг, виконаних для інших замовників власними силами;

- дохід від наданих послуг автотранспорту і дорожніх механізмів;

- дохід інших видів діяльності.

Собівартість зазначених робіт і послуг відображається підприємством по рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг» також окремо кожному виду робіт і послуг:

- собівартість реалізованої продукції власного виробництва;

- собівартість реалізованих дорожніх робіт, виконаних па замовлення регіональної служби автомобільних доріг власними силами;

- собівартість реалізованих дорожніх робіт, виконаних для інших замовників власними силами;

- собівартість наданих послуг автотранспорту і дорожніх механізмів;

- собівартість інших видів діяльності.

Основним видом діяльності ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є реалізація реалізації робіт і послуг, виконаних на замовлення регіональної Служби автомобільних доріг власними силами. При співставленні даних по Д/ту рахунку 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг, виконаних на замовлення регіональної Служби автомобільних доріг власними» силами (нараховані доходи) та Д/ту рахунку 903 «Собівартість реалізованих дорожніх робіт, виконаних на замовлення регіональної служби автомобільних доріг власними силами» встановлено, що за результатами діяльності окремих філій та в цілому по ДП «Запорізький облавтодор» підприємство отримувало у перевіряємому періоді збитки - перевищення суми витрат над сумою доходу, для отримання якого були здійснені ці витрати.

Також перевіркою встановлено невідповідність суми витрат, відображених по Д/ту рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт, послуг» витратам, фактично понесеним підприємством при виконанні дорожніх робіт на замовлення регіональної Служби автомобільних доріг, зафіксованих в актах за формою КБ-2в. Тобто, в ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт типової форми № КБ-2в, складених на виконання замовлення регіональної Служби автомобільних доріг включено значно менше витрат, ніж ті, що відображені по Д/ту рахунку 903.

Враховуючи наведене, у ході проведення перевірки було проведено дослідження щодо невідповідності понесених витрат отриманим доходам від реалізації робіт і послуг, виконаних на замовлення регіональної Служби автомобільних доріг власними силами.

Підставою для відображення в бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні складатися в момент здійснення господарських операцій. Для контролю та упорядкування даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3 (форма яких затверджена спільним наказом Держкомстатом та Держбуду України від 21.06.2002 №237/5) на підставі яких філії ДП ДП «Запорізький облавтодор» сформовано у бухгалтерському та податковому обліку доходи по взаємовідносинам зі Службою автомобільних доріг у Запорізькій області з надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг за 2014 рік-І півріччя 2016 року наведено у Додатках до акту перевірки.

Враховуючи наведену інформацію, акти за формою КБ-2в містять дані як про доходи від реалізації наданих послуг так і про собівартість цих послуг, тобто відображають фактичні витрати, понесені підприємством для можливості надання послуг. Фактичні витрати підрядної організації по об'єкту визначаються по рядку «Разом (І+ІІ+ІІІ+ IV+ V)» типової форми №КБ-2в.

В бухгалтерському обліку ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» взаємовідносини зі Службою автомобільних доріг у Запорізькій області щодо здійснення філіями ДП «Черкаський облавтодор» послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг власними силами та віднесення до складу собівартості витрат по цих роботах за перевіряємий період відображено таким чином:

Д/т рахунку 361 «Розрахунки зі Службою автомобільних доріг у Черкаській області»;

К/т рахунку 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг, виконаних на замовлення регіональної Служби автомобільних доріг власними силами»;

Д/т рахунку 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг, виконаних на замовлення регіональної Служби автомобільних доріг власними силами";

К/т рахунку 791 «Результат операційної діяльності»;

Д/т рахунку 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг, виконаних на замовлення регіональної Служби автомобільних доріг власними силами»;

К/т рахунку 6432 «Податкові зобов'язання Служба автомобільних доріг у Черкаській

області»;

Д/т рахунку 903 «Собівартість реалізованих робі т і послуг»;

К/т рахунку 23 «Основне виробництво» та К/т рахунку 91 «Загальновиробничі витрати».

При проведенні в ході перевірки аналізу ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та даних бухгалтерського обліку підприємства встановлено безпідставне завищення собівартості виконаних робіт по взаємовідносинам зі Службою автомобільних доріг у Черкаській області за рахунок невідповідності даних, відображених по Д/ту рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг» витратам, понесеним філіями ДП «Запорізький облавтодор» при здійсненні послуг і робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг на виконання замовлення регіональної служби автомобільних доріг власними силами відповідно до актів за формою № КБ 2.

При розгляді актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в перевіркою встановлено, що підприємством була безпідставно завищена собівартість реалізованих робіт і послуг по реалізованим Службі автомобільних доріг у Запорізькій області послугам з експлуатаційного утримання автомобільних доріг власними силами.

Таким чином встановлено, що збитки в бухгалтерському обліку ДП «Запорізкий облавтодор» по господарським операціям по взаємовідносинам зі Службою автомобільних доріг у Запорізькій області є необґрунтованими і безпідставними та понесені за рахунок віднесення підприємством до складу собівартості витрат, не пов'язаних з виконанням дорожніх робіт на замовлення Служби автомобільних доріг у Запорізькій області.

Збиткова операція та собівартість, віднесена в бухгалтерському обліку до вартості дорожніх робіт, яка не була компенсована отриманими доходами, не є господарською операцію в розумінні бухгалтерського та податкового законодавства.

У ході проведення перевірки СДПІ з обслуговування ВПП у м. Запоріжжі надано до ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» запит від 28.11.2016 №1433/10/28-04-14-00-010 про надання пояснень та їх документальних підтверджень щодо порушення ДП «Запорізький облавтодор» бухгалтерського та податкового законодавства в частині завищення витрат з податку на прибуток та заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість при проведенні підприємством діяльності, яка призводить до зменшення власного капіталу, а саме реалізацію робіт за ціною, нижчою виробничої собівартості цих робіт за період з 01.01.2014 по 30.06.2016 (п.1. запиту).

Позивач листом від 09.12.2016 №9/1432 у відповідь на запит СДПІ повідомлено зокрема наступне:

«ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на виконання умов договорів за період з 01.01.2014 року по 30.06.2016 року надавало послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Запорізькій області.

Відповідно до умов договорів договірна ціна розробляється згідно з щомісячним Планом-завданням, кошторисної документації, складеної на основі Актів-дефектів, затверджених Замовником, в розрізі значення автомобільних доріг, обєктів та обслуговуючих організацій (організацій підпорядкованих Підряднику або його субпідрядників).

Визначення вартості робіт, послуг в актах приймання виконаних будівельних робіт базується на нормативно-розрахункових показниках. Нормативними показниками являються ресурсні елементні кошторисні норми. На підставі цих норм та поточних цін на трудові та матеріально-технічні ресурси визначаються прямі витрати в вартості робіт. Норми також відображають в своєму складі показники трудозатрат, часу роботи будівельних машин і механізмів. Інші витрати, які враховуються в вартості робіт, послуг в актах приймання виконаних будівельних робіт, визначаються розрахунково.

Акти приймання виконаних будівельних робіт, типової форми КБ-2в містять інформацію про доходи віл реалізації наданих послуг, та не містять інформацію про собівартість реалізованих робіт, послуг.

Склад витрат господарської діяльності ДП «Запорізький облавтодор» та філій, собівартості реалізованих дорожніх робіт (будівництва, капітального та поточного ремонтів, експлуатаційного утримання автомобільних доріг), а також реалізації продукції власного виробництва визначається відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості будівельно-монтажних робіт, затверджених Наказом Мінрегіонбуду від 31.12.2010 №573.

Таким чином, фактична собівартість, наданих замовнику Службі автомобільних доріг у Запорізькій області, послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Запорізькій області за 01.01.2014 30.06.2016 сформована згідно з вимогами діючого законодавства, що підтверджується даними бухгалтерського обліку та фінансовою звітністю (форма №2 «Звіт про фінансові результати» та підтверджена первинними документами.

Собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг формується за правилами п. 138.6 (собівартість придбаних та реалізованих товарів) та п.138.8 (собівартість виготовлених і реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг) ст. 138 Податкового кодексу України. Зазначені пункти ст. 138 не містять обмежень щодо формування собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг залежно від розміру доходу від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Також відсутня вимога коригувати витрати у випадку реалізації товарів (робіт, послуг) за ціною нижче собівартості. Тобто собівартість товарів (робіт, послуг) включають до витрат із метою визначення оподаткованого прибутку в повному обсязі....

Коригування фінансового результату до оподаткування на різницю між сумою реалізації робіт та виробничою собівартістю цих робіт Податковим кодексом України не передбачено.»

Враховуючи наведене, ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у наданих до перевірки поясненнях підтверджено, що понесені під час своєї діяльності витрати в повній мірі не відшкодовуються, тобто в бухгалтерському обліку підприємства відображені витрати, по яких завідомо не передбачено отримання доходу.

На дані пояснення представника позивача суд зазначає таке.

Згідно зі ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму витрат та суму амортизаційних відрахувань (пункт 1 ст. 142 Господарського кодексу України).

Мета отримання доходу є кваліфікуючою ознакою господарської діяльності, що передбачає наявність розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності в цілому, а відтак і в кожній господарській операції, з яких складається господарська діяльність платника. Господарська операція, спрямована на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект, що є об'єктивним процесом здійснення господарської діяльності, яка опосередковується комерційним ризиком неодержання очікуваного доходу. Втім віднесення таких операцій до господарських можливе у випадках обґрунтування платником податку економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за виробничу собівартість.

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту - приросту (збереження) активів та/або їх вартості, створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в його постанові від 09.06.2015 у справі № 21-289а15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська фабрика гофротари» до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В основу позовної заяви позивачем покладено виключно те, що фактична собівартість, наданих замовнику Службі автомобільних доріг у Запорізькій області послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Запорізькій області за спірний період сформована згідно з вимогами діючого законодавства, підтверджується даними бухгалтерського обліку, фінансовою звітністю та первинними документами. Втім зазначені фактори мають загальний характер та не зумовлюють наявність специфічних обставин саме для позивача у справі.

Матеріали даної справи не містять доказів проведення платником будь-яких економічних досліджень з метою установлення ціни на надані послуги з ремонту доріг у перевіреному періоді; позивачем не представлено фактичних даних на підтвердження відповідності застосованої ціни на спірні роботи об'єктивним ринковим чинникам (зокрема, ціні, що застосовувалася іншими суб'єктами господарювання у відповідний період на аналогічний товар); не подано розрахунків оптимальності визначення ціни на спірний товар, планування прибутку.

В результаті проведення збиткових операцій по кожній господарській операції відбувається зменшення такої складової власного капіталу, як активи (в розмірі собівартості продукції) та збільшення активів на суму грошових коштів отриманих від продажу продукції власного виробництва. Проведення такої діяльності призводить не до росту, а до зменшення власного капіталу на різницю між собівартістю виготовлення продукції та ціною її продажу. До того, ж підприємством при складанні фінансової звітності порушено принцип бухгалтерського обліку щодо оцінки та контролю за активами для можливості отримання економічних вигод від їх використання та визначення їх фактичної собівартості. Також перевіркою встановлено невідповідність отриманих доходів і витрат, які були здійснені для отримання цих доходів.

Слід також зазначити, що довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень. У справі, що переглядається, платником не спростовано належними засобами доказування висновки податкового органу, покладені в основу прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в цій частині.

Щодо не підтвердження реальності здійснення господарських операцій ДП «Запорізький облавтодор» з ТОВ «Адвантек» за 2015 рік, І півріччя 2016 року та ТОВ «Фірма «Азов» за 2015 рік суд зазначає таке.

Між позивачем (Замовник) та ТОВ «Адвантек» (Виконавець) було укладено договір від 10.11.2015 № 1/11-15 Про надання послуг автотранспортом (м. Запоріжжя), за умовами якого по завданню Замовника, Виконавець надає автотранспортні послуги для перевозки сипучих матеріалів за транспортною схемою наданою Замовником, а Замовник зобовязаний прийняти та оплатити такі послуги на умовах даного договору. Позивачем до перевірки були надані документи, а саме: податкові накладні, товарно-транспортні накладні, транзитні видаткові накладні та акти здачі-приймання робіт (надання послуг), виписані ТОВ «Адвантек» на адресу ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», платіжні доручення, перелік яких наведено у розділі 3.2.2 «Податковий кредит» акту перевірки (с. 99 117 ОСОБА_3), а також які також долучені позивачем до матеріалів справи.

В обґрунтування нереальності господарської операції із ТОВ «Адвантек» в акті перевірки міститься посилання на те, що внаслідок проведеного аналізу податкової інформації, яка міститься в податкових деклараціях, інших звітних документах, податкових накладних, а також інформацією, що надається періодично органами виконавчої влади, місцевого самоврядування та державної статистики, яка наявна в АІС «Податковий блок», АС «Співставлення реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних» (ЄДРПН); Єдиного реєстру податкових накладних; картки платника податків; системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АС співставлення ПЗ і ПК) встановлено, що автопослуги, які згідно документів було надано ТОВ «Адвантек» на ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» фактично не надавались.

Між позивачем (Замовник) та ТОВ «Філія «Азов» (Виконавець) було укладено договір від 13.01.2015 року № 16/01У Про надання послуг автотранспортом (м. Запоріжжя), за умовами якого по завданню Замовника, Виконавець надає автотранспортні послуги для перевозки сипучих матеріалів за транспортною схемою наданою Замовником, а Замовник зобовязаний прийняти та оплатити такі послуги на умовах даного договору. Позивачем до перевірки були надані документи, а саме: податкові накладні, товарно-транспортні накладні, транзитні видаткові накладні та акти здачі-приймання робіт (надання послуг), виписані ТОВ «Філія «Азов» на адресу ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», платіжні доручення, перелік яких наведено у розділі 3.2.2 «Податковий кредит» акту перевірки (с. 125 134 ОСОБА_3), а також які також долучені позивачем до матеріалів справи.

Згідно з аналізом АС «Співставлення реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних» (ЄДРПН); Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «Адвантек» з листопада 2015 року по червень 2016 року надавало послуги лише на ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», а податковий кредит сформовано за рахунок ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», ТОВ «Промторг Інвест», та ТОВ «Арбат Інвест». Відсутнє придбання пального для виконання автотранспортних послуг, це свідчить що фактично ТОВ «Адвантек» не виконувало вищезазначені послуги.

Згідно з аналізом АС «Співставлення реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних» (ЄДРПН); Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «Фірма «Азов» за січень, лютий, вересень 2015 року надавало послуги з оренди приміщень, відшкодування витрат водопостачання, стоків, електроенергії. Автопослуги надавались лише на ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», а податковий кредит сформовано за рахунок ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» та ТОВ «Дейтвуд», які є основними постачальниками ТОВ «Фірма «Азов». Відсутнє придбання пального для виконання автотранспортних послуг, це свідчить що фактично ТОВ «Фірма Азов» не виконувало вищезазначені послуги.

В періоді, що перевірявся ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов» мало взаємовідносини з контрагентами-постачальниками ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Арбат Інвест», які згідно з ЄРПН надавали автопослуги.

ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» та ТОВ «Промторг Інвест» у значних обсягах придбавають у постачальників-контрагентів продукти харчування (кава, яйця, курки та інше), косметика, миючі засоби в асортименті. Придбання пального складає менше 1% від загального обсягу податкового кредиту за місяць. ТОВ «Арбат Інвест» податковий кредит сформовано за рахунок ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» (придбання солі в паперових пакетах, ОСП3 нешліфований, коптильна камера. Придбання пального в податковому кредиті відсутнє. Відсутні основні засоби. Це свідчить лише про документальне оформлення операцій з надання автопослуг та формування податкового кредиту за рахунок «підміни» товару.

ГСУ Національної поліції Україна проводиться досудове розслідування, відкрите за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.205 КК України. Під час досудового слідства було встановлено, що в період 2015р.-2016р. група осіб, діючи за попередньою змовою створили ряд субєктів господарської діяльності (серед яких ТОВ «Вітекс ОСОБА_4») з метою прикриття незаконної діяльності, яка направлена на здійснення незаконних фінансово-господарських операцій по переводу безготівкових коштів у готівку без фактичного здійснення господарських операцій.

Внаслідок проведеного аналізу податкової інформації, яка міститься в податкових деклараціях, інших звітних документах, податкових накладних а також інформацією, що надається періодично органами виконавчої влади, місцевого самоврядування та державної статистики, яка наявна в АІС «Податковий блок», АС «Співставлення реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних» (ЄДРПН); Єдиного реєстру податкових накладних; картки платника податків; системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АС співставлення ПЗ і ПК) встановлено, що ТОВ «Адвантек», ТОВ «Фірма «Азов», ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», ТОВ «Арбат Інвест» та ТОВ «Промторг Інвест» фактично не здійснювали автопослуги для ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Також отримано податкову інформацію від ОУ СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС:

Службова № 3216/вн від 02.12.2016 року, в якій зазначено, що «…21.11.2016 року на адресу ОУ СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС для надання пояснень з питань вказаних господарських взаємовідносин зявився директор ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов» ОСОБА_5.

Зі слів ОСОБА_5 на балансі ТОВ «Фірма «Азов» перебуває офісна будівля, що розташована за адресою м.Запоріжжя, вул..Брянська б.15. На балансі ТОВ «Фірма «Азов» вантажні автотранспортні засоби, складські приміщення, промислові потужності відсутні. Також, на балансі ТОВ «Адвантек», обєкти нерухомості, земельні ділянки, автотранспортні засоби, складські приміщення, промислові потужності відсутні. Серед штатних співробітників ТОВ «Адвантек» лише він один.

Також, ОСОБА_5 повідомив, що фактично транспортування ТМЦ на адресу ДП «Запорізький облавтодор» здійснювали не ТОВ «Адвантек», ТОВ «Фірма «Азов», а субпідрядні підприємства ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», ТОВ «Арбат Інвест», ТОВ Дейтвуд», якими саме транспортними засобами йому не відомо.

Від подальшого надання пояснень відносно господарських взаємовідносин ДП «Запорізький облавтодор» та ТОВ «Адвантек», ТОВ «Фірма «Азов» ОСОБА_5 відмовився, підписувати пояснення не схотів нічим не мотивуючи свої дії…..»

В службовій № 3247/вн від 09.012.2016 зазначено, що з метою встановлення власників зазначених транспортних засобів на адресу Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області було направлено відповідний запит. Від Регіонального центру МВС в Запорізькій області на адресу ОУ СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС надійшла відповідь. Відповідно до змісту листа Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області автотранспортні засоби DAF держ.номер АР0155 СІ, FAW держ.номер АР 0155СІ, FAW держ.номер АР 4761ВТ, FOTON AUMAN держ.номер АР0355СІ належать ОСОБА_8 (код НОМЕР_6), однак дана особа не зареєстрована як фізична особа підприємець. На пропозицію зявитись на адресу ОУ СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі МГУ ДФС щодо надання пояснень стосовно зазначених господарських взаємовідносин ОСОБА_8 не погодився, пояснення не надав. Також встановлено, що ОСОБА_8 являється директором ТОВ «Мактраст-Запоріжжя» (). Відповідно до податкової інформації з ЄРПН протягом 2015р.-2016р. не встановлено надання послуг з оренди транспортних засобів або послуг з перевезень від ТОВ «Мактраст-Запоріжжя». Також, відповідно до Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ТОВ «Мактраст-Запоріжжя», співробітниками даного підприємства являються ОСОБА_9 та ОСОБА_10., які, відповідно до наявної податкової інформації,були водіями при перевезенні ТМЦ на адресу ДП «Запорізький облавтодор».

Також відповідно до змісту листа Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області автотранспортні засоби DAF держ.номер АР 4871СК, DAF держ.номер АР3055СІ, BODEX KIS держ.номер АР 2955ХР (причіп) належать ОСОБА_11, якого зареєстровано як ФОП «Осовцов Віктор Михайлович» (код НОМЕР_7).

Також відповідно до змісту листа Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області автотранспортні засоби DAF держ.номер АР 9055СМ, JANMIL держ.номер АР 5055ХР (причіп) належать ОСОБА_12 (код НОМЕР_8), однак дана особа не зареєстрована як фізична особа підприємець…..»

Службова № 3279/вн від 15.12.2016, в якій зазначено, що з бази даних ДРФО ДФС України були отримані відомості щодо джерел доходів ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_13. відповідно до отриманої інформації ОСОБА_9 та ОСОБА_10 протягом 2014р. 2016р. являлись співробітниками лице ТОВ «Мактраст-Запоріжжя», ОСОБА_13 протягом 2014р.-2016р. будь-який дохід взагалі не отримував. Джерела доходів ОСОБА_14 на даним час встановлюються. З метою отримання пояснень від ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, на адресу ТОВ «Мактраст-Запоріжжя» було направлено відповідальний запит. Однак, на виклик зазначені особи не зявились, відповідь на запит не надали.

Також, відповідно до відомостей з Державного реєстру прав про зареєстровані обєкти нерухомого майна за ТОВ «Адвантек» (), ТОВ «Промторг Інвсет» (9), ТОВ «Вітекс ОСОБА_4» (), ТОВ «Адбат Інвсет» (), ТОВ «Дейтвуд» () обєкти нерухомого майна не зареєстровані.

Виходячи з вищенаведеного, ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» до складу податкового кредиту включено суми, сформовані за рахунок придбання послуг у ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов», які не підтверджені належним чином складеними первинними документами, та зафіксовано нереальність здійснення господарської операції.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом п. 44.1 Кодексу не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений на первинних документах, відповідно тоді така господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника шляхом формування ним складу податкового кредиту та валових витрат інших підприємств.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ (далі - Закон №996) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

З урахуванням ч. 2 ст. 3 Закон №996, відповідно до якого фінансова, податкова та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

У відповідності до ст. 4 Закону №996 бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких основних принципах:

превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів.

Керівник підприємства зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів (ч. 6 ст. 8 Закону № 996).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за №168/704 (далі - Положення) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.

Відповідно до пп. 2.13 п. 2 Положення керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення (пп. 2.16 п. 2 Положення).

Також необхідно наголосити, що за умовами ділового звичаю при виборі контрагента суб'єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація контрагента, його платоспроможність, а також ризик невиконання зобов'язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини щодо відсутністю зв'язку спірних операцій із господарською діяльністю позивача, дефектності первинних документів, відсутністю у контрагентів необхідних трудових ресурсів, необхідних для виконання спірних операцій тощо, у сукупності із виявленими фактами щодо фіктивної діяльності ТОВ «Адвантек» та ТОВ «Фірма «Азов», ТОВ «Вітекс ОСОБА_4», ТОВ «Арбат Інвест» та ТОВ «Промторг Інвест», суд приходить до висновку, що за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

В контексті наведеного суд зазначає, що, виходячи з економічної суті, змісту та призначення системи оподаткування, податку на додану вартість, вони є публічними регуляторами економічної діяльності та прибутку, і використання цих регуляторів не може бути спрямовано на отримання необґрунтованої податкової вигоди, а податкова вигода не може перевищувати економічної вигоди від здійснення господарської операції, оскільки ціллю господарської діяльності є отримання економічної, а не податкової вигоди.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку

У постанові Верховного Суду України від 27.06.2017 №21-3418а16 висловлена правова позиція, згідно із якою первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, які не мали можливості фактично здійснювати господарські операції, у зв'язку з відсутністю майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу або надання послуг, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

До того ж, суд ураховує, що в той час як податковий орган посилається на відсутність у контрагентів позивача майна, необхідного для виконання спірних операцій, основних засобів та трудових ресурсів, необхідних для вчинення дій, що становлять під сумнів зміст відповідних операцій. Позивачем таких доказів до матеріалів справи додано не було та доводи податкового органу в цій частині не спростовано.

При цьому, суд наголошує, що платник податку повинен бути розумним та обачним при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів, що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Отже, заходи спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру, не є достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагентів як добросовісних партнерів, що гарантують виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників.

Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов'язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів.

Слід зазначити, що у податкових правовідносинах є неприпустимою ситуація, яка дозволяла б недобросовісним платникам за допомогою інструментів, що використовуються у цивільно-правових відносинах, створювати ситуацію формальної наявності права на отримання податкової вигоди (у тому числі шляхом зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат).

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що первинні документи, виписані для оформлення господарських операцій позивача з цими контрагентами, не мають юридичної сили первинних документів та не можуть підтверджувати правомірність формування даних податкового обліку позивача, а тому податковим органом правомірно та у відповідності до приписів законодавства позивачу донараховано суму податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість.

На підставі викладеного, суд вважає, що слід відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування часткового податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 03.01.2017, частково податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 03.01.2017, частково податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 03.01.2017, в повному обсязі податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 03.01.2017, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 03.01.2017 №0 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за період з 01.01.2014 по 30.06.2016 ДП «Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відповідно вимог ПК України задекларовано податок з плати за земельні ділянки, орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності у загальній сумі 142 995,21 грн. (в т.ч. по головному підприємству, яке знаходилось на обліку в ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя МГУ ДФС в 2014 році і в СДПІ у м. Запоріжжі МГУ ДФС в періоді 2015-2016 року обєкт оподаткування відсутній задекларовано 19 073,19грн.).

Перевіркою правильності визначення суми податку плати за землю за період 01.01.2014 по 30.06.2016 ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» розрахований відповідно вимог статей 286, 287, 288 ПК України, з урахуванням проведених індексацій грошових оцінок земель встановлено заниження суми земельного податку (орендної плати) в розмірі 3938,54 грн.

Згідно з пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп.14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України).

Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу XIII ПК України.

Пунктом 288.1 ст.288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п.288.2 ст.288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 ПК України).

Підпунктом 288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України визначено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII ПК України.

Диспозиція вказаної норми чітко розрізняє розмір орендної плати, яка визначається договором та річну суму платежу, яка не може бути меншою від затвердженого законодавцем розміру.

Тобто, з набранням чинності ПК України, пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України визначена нижня гранична межа річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

А тому, незалежно від встановленого договором розміру орендної плати сума річного платежу не може бути меншою від розміру, встановленого чинним законодавством, що регулює дані правовідносини.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.4 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи.

При цьому, виходячи з принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п.5.2 ст.5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України.

Згідно з п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Пунктом 287.1 статті 287 ПК України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 №6 встановлено розміри податку на майно (в частині плати за землю).

Відповідно до Рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 №6 земельні ділянки, які розташовані у м. Запоріжжі знаходяться на території однієї територіальної громади. У звязку з цим ДП «Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з 2016 року зобовязано подавати декларації з податку за земельні ділянки, які розташовані на однієї територіальної громади у м. Запоріжжі до СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС, тобто за адресами: вул. Українська 50 , вул. Космічна 123, вул. Космічна 140, вул. Горна 1, вул. Панфьорова 250.

Перевіркою повноти визначення плати за землю ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у поданих податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на підставі таких документів: Державні акти на право постійного користування землею, договори оренди земельних ділянок, додаткові угоди до договорів оренди, грошові оцінки земельних ділянок, витяги з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земель, встановлено заниження за перевірений період суми земельного податку (орендної плати) у розмірі 3938,54грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобовязань Головним підприємством ДП «Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за 2016 рік встановлено порушення, а саме: в звітній податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 22.02.2016 № не було відображено земельні ділянки за адресами: вул. Космічна 123, вул. Космічна 140, а також не вірно розраховані податкові зобовязання плати за земельні ділянки за адресою Українська 50, не враховано коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки у розмірі 1,433, незважаючи на те, що СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі повідомляло про це листом від 25.01.2015р. №395/10/28-04-42-019.

ДП «Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 20.10.2016 було надано уточнюючи податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № НОМЕР_9, №, №.

В ході перевірки встановлено, що ДП «Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відобразило в уточнюючих податкових деклараціях всі земельні ділянки, які розташовані на однієї територіальної громади у м. Запоріжжі, але були допущені помилки:

- уточнююча податкова декларація від 20.10.2016 № НОМЕР_9 заповнена з порушеннями норм ст.. 46-48 ПКУ і не вважається податковою декларацією;

- уточнююча податкова декларація від 20.10.2016 № НОМЕР_10 заповнена без порушень норм ст.. 46-48 ПКУ, але підприємством визначено, що податкові зобовязання занижено і подано нову уточнюючу податкову декларацію з плати за землю від 20.10.2016 № НОМЕР_11.

Перевіркою встановлено, що в уточнюючій податковій декларації з плати за землю від 20.10.2016 № НОМЕР_11 податкові зобовязання у сумі 16 428,41грн. занижено на 3935,54грн., а саме: в порушення п.287.1 ст.287 ПК України не врахована нова нормативна грошова оцінка земельних ділянок на 2016 рік; розрахунок орендної плати не відповідає пп. 288.5.1 п. 288.5 ст.288.5 ПК України.

В уточнюючих податкових деклараціях збільшено площу земельних ділянок за рахунок надання в оренду по вул. Космічна 123 фізичним особам з метою розміщення стоянки для автомобілів загальною площею 784,2кв.м. (наведено у таблиці на ст. 186 ОСОБА_3), що збільшило суму податку починаючи з 17.06.2016 на 11 502,95грн.

Крім того, в уточнюючої податкової декларації від 20.10.2016 № НОМЕР_11 площа земельної ділянки по вул. Панфьорова 250, яка має 100 відсоткову пільгу, була вказана у розмірі 1,3313га, згідно з Державним актом на право власності земельних ділянок площа складає 13,1313га., в результаті чого суму пільги занижена на 1 439 887,9грн.

Зведені дані нарахованих суми пільг за земельні ділянки ДП «Запорізький Облавтодор» та філії «ЗДЕД», наведені в таблиці на ст. 187-188 ОСОБА_3, а зведені дані по нарахованих та сплачених сумах податку з плати за земельні ділянки ДП «Запорізький Облавтодор», згідно облікової картки платника податків наведені в таблиці на ст. 188-189 ОСОБА_3.

Позивачем у перевіряємому періоді було укладено 17 договорів та 1 додаткова угода з юридичними та фізичними особами на оренду нерухомого майна у вигляді окремих будівель, споруд та їх частин. За період з 01.01.2014 по 31.12.2015 по укладеним 12 угодам «Про надання нерухомого майна в оренду» (нежитлове приміщення, підвальне приміщення, приміщення складу виробничої бази, приміщення адмінкорпусу) було розраховано орендну плату, в розрахунку якої відображено орендну плату за земельні ділянки з врахуванням прибудинкової території, у відповідності зі ст. 288 ПК України. Вказані земельні ділянки знаходяться на земельних ділянках не загального використання і використовуються позивачем в комерційній діяльності. Крім того, в своєму позові позивач хибно посилається на наявність у нього пільг щодо сплати земельного податку, відповідно до ст. 284 ПК України, оскільки відповідно до ОСОБА_3 про право постійного користування земельними ділянками, зазначені земельні ділянки надані позивачу для розташування адмінбудівлі та гаражів та для розташування виробничої бази по обслуговуванню службового транспорту.

Позивач помилково відносить використовувані земельні ділянки до інших земель м. Запоріжжя відповідно до додатку 2 до Запорізької міської ради №6 від 30.06.2015, оскільки, як встановлено в ході перевірки, на зазначених земельних ділянках орендує приміщення та знаходиться філіал банківської установи, а згідно з п. 6 Додатку 2 до рішення Запорізької міської ради №6 від 30.06.2015, ставка земельного податку, зайнятих фінансовими установами, їх підрозділами, становить 3% від їх нормативної грошової оцінки, що саме позивачем не спростовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятих рішень, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 77, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (69095, м, Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07.03.2019.

Суддя І.В. Батрак