Справа № 640/517/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2019 року № 640/517/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»

до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен»

про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови

за участю представника позивача Гойко О.Ю., відповідач та третя особа не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (надалі - позивач, ДП «Центр державного земельного кадастру», адреса: 03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 3) до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі - відповідач, Солом'янський РДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, адреса: 03036, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 76а), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Терен» (надалі - третя особа, ТОВ «ТК «Терен», адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 21/22) , в якій позивач просить:

- визнати дії головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни щодо стягнення з Центру ДЗК виконавчого збору в розмірі 16 258,80 грн в рамках виконавчого провадження №51104556 з примусового виконання наказу №914/3960/14, виданого 06 квітня 2016 року Господарським судом Львівської області про стягнення з державного підприємства «Державна картографічна фабрика» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» 125 642,30 грн боргу, 21 092,89 грн - інфляційних витрат, 12 645,20 грн - 3 відсотків річних, 3 207,61 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору - незаконними;

- постанову головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни від 25 жовтня 2018 року про стягнення з Центру ДЗК виконавчого збору в розмірі 16 258,80 грн в рамках виконавчого провадження №51104556 з примусового виконання наказу №914/3960/14, виданого 06 квітня 2016 року господарським судом Львівської області про стягнення з державного підприємства «Державна картографічна фабрика» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» 125 645,20 грн боргу, 21 092,89 грн - інфляційних витрат, 12 645,20 грн - 3 відсотків річних, 3 207,61 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору - визнати протиправною та скасувати.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання.

Судові засідання відкладались з незалежних від суду причин, у зв'язку з необхідністю отримання судом доказів у справі, відсутність яких унеможливлювала вирішення справи по суті.

В черговому судовому засіданні, 14.03.2019 представник позивача підтримав позов в повному обсязі. Відповідач та третя особа не прибули в судове засідання, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Відзив та заперечення відповідачем і третьою особою не подавались. Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

09 липня 2015 року Господарським судом Львівської області видано наказ про стягнення з державного підприємства «Державна картографічна фабрика» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» 125642,30 грн боргу, 21092,89 грн інфляційних втрат. 12645,20 грн - 3% річних, 3207,61 грн відшкодування витрат на оплату судового збору (Т.1, арк. 102).

З матеріалів справи також вбачається, що постановою заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 03 серпня 2015 року відкрито виконавче провадження №48297372 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/3960/14 від 09 липня 2015 року та 11 серпня 2015 року головним державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника - державного підприємства «Державна картографічна фабрика» виконавчого збору у розмірі 16258,80 грн. Також, у вказаній постанові міститься відмітка про те, що стягнення станом на 23 березня 2016 року не проводилось. (Т.1, арк. 80)

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03 лютого 2016 року у справі №914/3960/14 замінено сторону у виконавчому провадженні №48297372, відкритому на підставі наказу Господарського суду Львівської області виданого 09 липня 2015 року по справі №914/3960/14 про стягнення з державного підприємства «Державна картографічна фабрика» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» коштів в сумі 162588,00 грн, а саме замінено державне підприємство «Державна картографічна фабрика» його правонаступником державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» (Т.1, арк. 77-79)

На підставі вказаної ухвали Господарського суду Львівської області постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 10 березня 2016 року замінено боржника у виконавчому провадженні №48297372 з державного підприємства «Державна картографічна фабрика» на державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» (Т.1, арк. 76).

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління від 23 березня 2016 року виконавче провадження №48297372 з примусового виконання наказу №914/3960/14, виданого Господарським судом Львівської області, про стягнення з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» боргу в сумі 162588,00 грн закінчено на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (Т.1, арк. 75)

13 травня 2016 року Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві отримано постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 23 березня 2016 року, винесену у зв'язку з направленням за належністю виконавчого документа (Т.1, арк. 74).

17 травня 2016 року старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кісельовою В.В. відкрито виконавче провадження №51104556 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області №9143960, виданого 06 квітня 2016 року про стягнення з ДП «Державна картографічна фабрика» на користь ТзОВ «Торгова компанія «Терен» 125642,30 грн боргу, 21092,89 грн інфляційних витрат, 12645,20 грн - 3% річних, 3207,61 грн відшкодування витрат на оплату судового збору (Т.1, арк. 72).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23 серпня 2017 року у справі №914/3960/14 частково задоволена заява державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 04 лютого 2015 року та відстрочено виконання рішення суду на три місяці (Т.1, арк. 93-97).

28 вересня 2018 року ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №914/3960/14 затверджено мирову угоду між державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен», відповідно до умов якої боржник визнав суму заборгованості перед стягувачем та гарантував, що вказана сума буде погашена в повному обсязі до 25 грудня 2018 року (Т.1, арк. 110-113)

Постановою Головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 25 жовтня 2018 року виконавче провадження №51104556 виведено із зведеного виконавчого провадження, у зв'язку з затвердженням ухвалою Господарського суду Львівської області мирової угоди між сторонами (Т.1, арк. 122).

Постановою головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 25 жовтня 2018 року виконавче провадження №51104556 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області про стягнення з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» 125642,30 грн боргу, 21092,89 грн інфляційних витрат, 12645,20 грн - 3% річних, 3207,61 грн відшкодування витрат на оплату судового збору закінчено (Т.1, арк. 123)

Постановою головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 25 жовтня 2018 року з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» стягнуто виконавчий збір у розмірі 16258,00 грн, у зв'язку з невиконанням у добровільному порядку наказу Господарського суду Львівської області №914/3960/14 (Т.1, арк. 121). Проте, у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення цієї постанови позивачеві. Відтак, відповідачем порушено вимоги щодо порядку та строків направлення постанови про стягнення виконавчого збору.

Постановою головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 01 листопада 2018 року відкрито виконавче провадження №57581843 з примусового виконання постанови головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 25 жовтня 2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 16258,80 грн з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», копія якої направлена на адресу боржника 01 листопада 2018 року та отримана останнім 12 листопада 2018 року (Т.1, арк. 125,126,15).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13 грудня 2018 року у справі №914/3960/14 закрито провадження за скаргою державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на дії головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо відкриття виконавчого провадження зі стягнення з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» виконавчого збору в розмірі 16258,00 грн в рамках виконавчого провадження №57581843, винесеної на підставі постанови №51104556, виданої 25 жовтня 2018 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №914/3960/14, виданого 06 квітня 2016 року Господарським судом Львівської області, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №57581843 (Т.1, арк. 22-24).

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується зі стягненням з нього виконавчого збору, у зв'язку з затвердженням на стадії виконання примусового рішення суду між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» мирової угоди на підставі ухвали Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2018 року.

При цьому, позивач посилається на недотримання державним виконавцем положень діючого законодавства в частині відкриття з порушенням строків виконавчого провадження з примусового виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 25 жовтня 2018 року лише 01 листопада 2018 року, в той час коли, як вказує позивач, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», така постанова виноситься не пізніше наступного дня після стягнення виконавчого збору.

Тобто, за доводами позивача, державним виконавцем порушено вимоги законодавства, оскільки виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору відкрито на сьомий день після винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Також, позивач послався на те, що копія вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору надіслана на адресу позивача лише 09 листопада 2018 року, хоча повинна була бути надіслана 02 листопада 2018 року.

При цьому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач також посилається на судові рішення в інших справах.

Представник відповідача станом на день ухвалення рішення відзиву на позовну заяву не надав з невідомих суду причин, до судового засідання для надання особистих пояснень не з'явився.

Третя особа письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог не надала з невідомих суду причин, в судове засідання представник третьої особи не з'явився.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

ВИСНОВКИ ЩОДО НАЯВНОСТІ/ВІДСУТНОСТІ ПОРУШЕНЬ

З огляду на викладене, дії головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни щодо стягнення з Центру ДЗК виконавчого збору в розмірі 16258,80 грн в рамках виконавчого провадження №51104556 з примусового виконання наказу №914/3960/14, виданого 06 квітня 2016 року є протиправними, а постанова головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни від 25 жовтня 2018 року про стягнення з Центру ДЗК виконавчого збору в розмірі 16258,80 грн в рамках виконавчого провадження №51104556 підлягає скасуванню.

НОРМИ ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі - Закон від 02.06.2016 №1404-VIII) та Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (надалі - Закон від 21.04.1999 №606-XIV).

Згідно з частинами 1,2 статті 27 Закону від 02.06.2016 №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Пунктом 2 частини 1 статті 39 Закону від 02.06.2016 №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Частиною 3 статті 40 Закону від 02.06.2016 №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02.06.2016 №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону від 21.04.1999 №606- XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 2 статті 25 цього ж Закону визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частина 1 статті 27 Закону від 21.04.1999 №606- XIV визначає, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону від 21.04.1999 №606- XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

При цьому, в разі ненадання виконавчим органом строку боржнику на добровільне виконання, підстави для стягнення виконавчого збору відсутні, оскільки у відповідній редакції Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір стягувався в тому разі, якщо боржник добровільно у встановлений строк не виконав рішення суду. Проте, не надавши боржнику строк на добровільне виконання, виконавчий орган фактично позбавляє його такої можливості.

Таким чином, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Аналогічної правової позиції з цього приводу дотримується й Верховний Суд у своїй постанові від 07 лютого 2019 року у справі №823/1279/17.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Як встановлено судом, у постанові про відкриття виконавчого провадження № 51104556 від 17 травня 2016 року відсутні будь-які відомості про надання боржнику строку для добровільного виконання рішення у строк, встановлений Законом від 21.04.1999 №606-ХІV, а також не зазначено державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття провадження про стягнення виконавчого збору у разі примусового виконання цього рішення.

Таким чином, боржнику державному підприємству «Центр державного земельного кадастру» не було надано строку, встановленого Законом від 21.04.1999 №606-ХІV для добровільного виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/3960/14, виданого 06 квітня 2016 року та не попереджено, що у разі самостійного невиконання виконавчого документу у встановлені строки буде розпочато примусове виконання та стягнуто виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від суми, яка підлягає стягненню.

Крім цього, судом встановлено, що у відповідача в будь-якому разі були відсутні для стягнення 25.10.2018 виконавчого збору в сумі 16258,80 грн, оскільки виконавчий збір за даним боргом було вже частково стягнуто та оплачено позивачем в розмірі 1492,87 грн. (Т.1, 88), відтак сума виконавчого збору не могла знову становити 16258,80 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами виконавчого провадження №51104556 ухвалою Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2018 року затверджено мирову угоду, що передбачає закінчення виконавчого провадження з примусового виконання вказаного вище наказу про стягнення з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» коштів у розмірі 162588,00 грн.

З наявних у справі доказів вбачається, що позивачем виконано повністю умови мирової угоди та виплачено заборгованість у повному обсязі.

Відомостей щодо вчинення державним виконавцем будь - яких виконавчих дій, направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/3960/14, виданого 06 квітня 2016 року в рамках виконавчого провадження №51104556, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для винесення постанови від 25 жовтня 2018 року № 51104556 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 16258,80 грн, оскільки державному підприємству «Центр державного земельного кадастру» не було надано термін для добровільного виконання наказу №914/3960/14, виданого Господарським судом Львівської області про стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» коштів у розмірі 162588,00 грн, починаючи з 17 травня 2016 року по 25 жовтня 2018 року, доказів щодо проведення будь-яких виконавчих дій, направлених на примусове виконання виконавчого документа матеріали справи не містять, а 28 вересня 2018 року між сторонами цього виконавчого провадження ухвалою Господарського суду Львівської області затверджено мирову угоду щодо погашення наявної у позивача перед товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» суми боргу.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 3842,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Терен» про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо стягнення з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» виконавчого збору в розмірі 16258,80 грн в рамках виконавчого провадження №51104556 з примусового виконання наказу №914/3960/14, виданого 06 квітня 2016 року Господарським судом Львівської області.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 25 жовтня 2018 року про стягнення з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» виконавчого збору в розмірі 16258,80 грн в рамках виконавчого провадження №51104556 з примусового виконання наказу №914/3960/14, виданого 06 квітня 2016 року господарським судом Львівської області.

4. Стягнути на користь державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 3, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3842,00 гривень (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (0306, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 76а, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Клочкова