Справа № 200/14255/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 р. Справа№200/14255/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.05.2018 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності до якої додав достатній перелік документів, втім Рішенням відповідача № 39 від 20.08.2018 року в призначенні пенсії ОСОБА_1 було відмовлено. Зазначене Рішення аргументовано відсутністю у позивача достатньої кількості страхового стажу. В подальшому, а саме: в листопаді 2018 року позивач отримав пенсійні виплати, проте кошти з 17.05.2018 року по 30.10.2018 року сплачено не було. Відповідно позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 17.05.2018 року;

- скасувати Рішення Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 39 від 20.08.2018 року про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 17.05.2018 року;

- зобовязати Маріупольське об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності за період з 17.05.2018 року по 30.10.2018 року.

Ухвалою суду від 14.02.2019 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до прийняття рішення по справі, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії і відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; призначено засідання по справі на 07.02.2019 року.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що при розрахунку загального страхового стажу позивачу не було зараховано періоди роботи трудової книжки так як стороною було надано дублікат, довідку про роботу у Маріупольському медичному училищі з 01.09.1992 року по 05.07.1993 року не надано свідоцтва про шлюб, що підтверджує зміну прізвища з Костромечевої на ОСОБА_1. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 за наданими документами на день звернення складає 6 років 07 місяців 20 днів, що не відповідає умовам ст. 32 Закону 1058. За таких обставин управління ПФУ було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності. Наразі пенсія позивачу призначена та виплачується з листопада 2018 року, що доводить довідка про нараховану і виплачену пенсію 22.01.2019 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд зясував наступні обставини справи.

Як не заперечується сторонами, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, 17.05.2018 року звернулася до установи відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 39 від 20.08.2018 року в призначенні пенсії ОСОБА_1 було відмовлено. Згідно змісту даного рішення, при зверненні до установи ПФУ заявником було надано: заяву, дублікат трудової книжки, від 21.03.2013 року АА №367072, довідку про період роботи у Маріупольському медичному училищі з 01.09.1992 року по 05.07.1993 року, цивільно-правовий договір № 247 від 01.04.2013 року, паспорт, ідентифікаційний код, довідку УПСЗН «Про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» від 03.05.2018 року № НОМЕР_2. При розрахунку загального страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано: періоди роботи трудової книжки так як заявником було надано дублікат; довідку про роботу у Маріупольському медичному училищі з 01.09.1992 року по 05.07.1993 року не надано свідоцтва про шлюб, що підтверджує зміну прізвища з Костромечевої на ОСОБА_1. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 за наданими документами на день звернення складає 6 років 07 місяців 20 днів, що не відповідає умовам ст. 32 Закону 1058. За таких обставин управління ПФУ було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності.

19.10.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, згідно змісту якої зазначено, що 17.05.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. До зазначеної заяви (при первинному зверненні) було додано у тому числі свідоцтво про шлюб. 03.09.2018 року позивача було повідомлено щодо необхідності надання додаткових документів. В подальшому, 22.09.2018 року, позивач поштою отримав Рішення про відмову в призначенні пенсії. ОСОБА_1 зазначила, що на даний час надала додаткові документи для призначення пенсії та просила прийняти позитивне рішення за заявою від 17.05.2018 року.

Згідно довідки відповідача від 22.01.2019 року, позивач отримує пенсії з листопада 2018 року по грудень 2019 року. Також сторонами не заперечується, що пенсія позивачу була призначена на підставі повторної заяви.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Як встановлено вимогами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону тощо.

Відповідно ст. 32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III групп від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років.

Згідно позиції відповідача, до страхового стажу відповідача не було зараховано певні періоди через: надання дублікату трудової книжки; неданання доказів, з яких вбачається зміна прізвища. Інших причин, на підставі яких було відмовлено в призначенні пенсіїних виплат, спірне рішення не містить.

Щодо надання ОСОБА_1 дублікату трудової книжки.

Відповідно ДСТУ 2732:2004 «Діловодство і архівна справа», дублікат оригіналу (службового документа) повторно оформлений службовий документ для використання, замість втраченого або пошкодженого оригіналу, що має таку ж юридичну силу.

Крім цього суд наголошує, що діюче законодавство не містить будь-яких обмежень чи застережень, які підлягають застосуванню у випадку надання заявником дублікату трудової книжки замість її оригіналу.

Посилання відповідача на положення Постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637, якою затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» не може бути прийнято судом, адже даний Порядок регулює правовідносини у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Натомість в контексті даного адміністративного спору трудова книжка не може вважатися відсутньою, адже наявним є її дублікат, що містить аналогічні дані.

Щодо ненадання позивачем свідоцтва про шлюб з якого вбачається зміна прізвища, що призвело до неврахування довідки про період роботи у Маріупольському медичному училищі з 01.09.1992 року по 05.07.1993 рік, суд зазначає наступне. Відповідно наданих доказів, наявних в матеріалах справи та позицій сторін, наявна розбіжність в позиціях щодо надання та ненадання такого свідоцтва.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно п. 2.2 Порядку № 22-1, до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК тощо.

Згідно підпунктах 1-4 пункту 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Період перебування у відпустці у звязку з вагітністю та пологами у період з 01 січня 2004 року по 30 червня 2013 року включно підтверджується свідоцтвом про народження дитини, наказом про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, довідкою з реєстру застрахованих осіб. Період перебування у відпустці визначається як період, що відповідає тривалості такої відпустки, встановленій статтею 17 Закону України «Про відпустки», а для жінок, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,- тривалості, передбаченій пунктом 10 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та передує даті надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Якщо за відпусткою для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку жінка не зверталась (у тому числі у разі смерті дитини до закінчення відпустки у звязку з вагітністю та пологами або мертвонародження, про що додатково надається свідоцтво про смерть дитини), надається свідоцтво про народження дитини. У цьому випадку період перебування у відпустці визначається як період непрацездатності за відомостями реєстру застрахованих осіб, що не може перевищувати тривалості такої відпустки, встановленої статтею 17 Закону України «Про відпустки», а для жінок, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,- тривалості, передбаченої пунктом 10 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).

За бажанням особи для додаткового виключення періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону за період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005 року подається довідка з місця роботи про період такої відпустки.

Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку;

Документи про місце проживання (реєстрації) особи та ін.

Таким чином суд наголошує, що вимогами даного Порядку не передбачено надання свідоцтва про шлюб.

Поряд з цим п. 1.7 зазначеного Порядку в тому числі встановлено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Втім матеріали пенсійної справи не містять такого повідомлення саме щодо свідоцтва про шлюб.

Відповідно наведеного суд не може вважати підстави, викладені в обґрунтування спірного рішення, обґрунтованими та такими, що прийняті на підставі та в межах повноважень, наданих субєкту. Таким чином суд приходить до висновку про визнання протиправними дій Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 17.05.2018 року та скасування Рішення Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 39 від 20.08.2018 року про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 17.05.2018 року.

Щодо позовної вимоги зобовязати Маріупольське об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності за період з 17.05.2018 року по 30.10.2018 року, суд зазначає, що нарахування та виплата пенсії є виключною компетенцією відповідача, в яку не може втручатися судовий орган, підміняючи своїм рішенням делеговані повноваження. Разом з цим, маючи на меті захистити порушені права позивача, суд вважає за належне зобовязати відповідача повторно розглянути заяву від 17.05.2018 року з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд виходив з такого.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України судовий збір в сумі 704,80 грн., сплачений під час подання позову, належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на користь Державного бюджету України.

Керуючись положеннями КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (в. 50-річча ОСОБА_2, б. 44, кв. 1, с. Обрив, Новоазовського району, ІПН НОМЕР_1) до Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (вул. Зелінського, б. 27а, м. Маріуполь, ) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 17.05.2018 року

Скасувати Рішення Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 39 від 20.08.2018 року про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 17.05.2018 року.

Зобовязати Маріупольське об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.05.2018 року «Про призначення пенсії по інвалідності» з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (вул. Зелінського, б. 27а, м. Маріуполь, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Стойка В.В.