Справа № 200/14769/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 р. Справа№200/14769/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Донецького обласного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та застосування пені,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Донецький обласний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, в якому просить суд:

- скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 07 вересня 2018 року за № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальній сумі 4530,12 гривні;

- стягнути на користь Донецького обласного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді () (пл. ОСОБА_1 (пл. Соборна), 2, м. Словянськ, Донецька обл., 84100, , р/р 3733 в ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016) суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114,м. Маріуполь, Донецька обл., 87526, ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Донецькій області 07 вересня 2018 року було винесене рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску, відповідно до якого на позивача - Донецький обласний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді () накладений штраф у розмірі 3653,00 грн. (за період з 22 липня 2014 року по 17 грудня 2014 року) та нараховано пеню у розмірі 877,12 грн., а всього на загальну 4530,12 грн. Спірне рішення було оскаржено до Державної фіскальної служби України 26 жовтня 2018 року. Державна фіскальна служба України скаргу позивача на рішення податкового органу від 07 вересня 2018 року № НОМЕР_1 залишила без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. При цьому, позивач зазначає, що штраф у розмірі 3653,00 грн. був нарахований за несплату єдиного внеску за період з 22.07.2014 р. по 17.12.2014 р., тобто в період проведення на території м. Донецька антитерористичної операції (де був на той час зареєстрований та фактично знаходився Донецький обласний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді). За цей же час була нарахована і пеня у сумі 877,12 грн. Заборгованість зі сплати єдиного внеску виникла внаслідок того, що в липні 2014 року м. Донецьк був захоплений проросійськими окупантами, робота всіх державних установ була припинена, фінансування Центру не здійснювалося, заробітна плата працівникам не сплачувалася. Після перереєстрації Центру на підконтрольній Україні території в листопаді 2014 року позивач у повному обсязі виконав свої зобовязання щодо сплати єдиного внеску, перерахував 17 грудня 2014 року всю суму заборгованості платіжними дорученнями за №№ 299, 303, 306, 311, 325, 330, 333 та 338.

Окрім того, зазначає, що з огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. Отже, позивач має бути звільнений від відповідальності (штрафних санкцій та нарахування пені) за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції оскільки він перебував на обліку в органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, позивач змушений звернутися до суду, оскільки вважає, що дане рішення є неправомірним, не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

17 січня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, відповідачем надана заява про розгляд справи № 200/14769/18-а за правилами загального позового провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у задоволенні клопотання представника Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про розгляд справи № 200/14769/18-а за позовом Донецького обласного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та застосування пені за правилами загального позовного провадження відмовлено.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов Донецького обласного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що Донецький обласний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді за реєстраційними даними інформаційної системи органів доходів і зборів знаходиться на обліку у Головному управлінні Державної фіскальної служби України у Донецькій області Словянсько-Лиманське управління, Словянська ДПІ з 11.06.2018 року. За даними режиму «Історія недоїмок» ІКП у ІС «Податковий блок» з 22.07.2014 року у підприємства виникла недоїмка зі сплати ЄСВ у звязку з несплатою зобовязань, нарахованих згідно наданої страхувальником звітності про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів. На підставі частини десятої та пункту 2 частини 11 ст. 25 ЗУ №2464 Головним управлінням ДФС у Донецькій області до позивача були застосовані штрафні санкції у розмірі 10% - 3653,00 грн. та нарахована пеня у розмірі 0,1% - 877,12 грн., на суми недоїмки за кожен день прострочення платежу та сформоване рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.09.2018 року № НОМЕР_1 на загальну суму 4 530,12 грн. за період з 22.07.2014 року до 17.12.2014 року, яке було вручене позивачу 13.09.2018 року.

На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

24 січня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, представником позивача надана відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено, що відповідачем при викладанні відзиву на позовну заяву не була надана правова оцінка всіх обставин справи, які мають суттєве значення при розгляді спору по суті та винесенні рішення по справі, а саме: не враховано Закон України № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» який визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Окрім того, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якій на обліку як платник єдиного внеску перебуває Центр, та яке прийняло спірне рішення, входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 105З-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне). На виконання розпорядження голови Донецької облдержадміністрації від 29 липня 2014 року № 590 «Про організацію роботи Донецької облдержадміністрації та її структурних підрозділів в умовах АТО», Управлінням у справах сімї та молоді, якому підпорядкований Центр, був виданий наказ від 12 листопада 2014 року № 9-о, відповідно до якого Донецький обласний центр соціальних с.лужб для сімї, дітей та молоді (код ЄДРЦОУ 19386597) в листопаді 2014 року був тимчасово переміщений до м. Словянська, та перереєструвався як платник податків до ДПІ у м. Словянську. Також, відповідачем не враховано факт того, що згідно пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», за загальними правилами яких на час проведення АТО субєкти господарювання звільняються від обовязків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції. Між іншим, зазначив, що після перереєстрації Центру на підконтрольній Україні території в листопаді 2014 року у повному обсязі виконав свої зобовязання щодо сплати єдиного внеску.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Донецький обласний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження: 84100, Донецька область, місто Словянськ, площа ОСОБА_1 революції, буд. 2, перебуває на обліку у Головному управлінні ДФС у Донецькій області, Словянсько- Лиманське управління, Словянська ДПІ (м.Словянськ).

Відповідач Головне управління ДФС у Донецькій області є субєктом владних повноважень органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Голови обласної державної адміністрації від 29.07.2014 року № 590 «Про організацію роботи Донецької облдержадміністрації та її структурних підрозділів в умовах АТО», у звязку з проведенням на території міста Донецьк антитерористичної операції та неможливістю виконання повноважень, що покладені на облдержадміністрацію, керуючись статтями 6, 25 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статтями 32, 33 Кодексу Законів про працю України переміщено тимчасово Донецьку облдержадміністрацію та її структурні підрозділи до м. Маріуполь за адресою: проспект Нахімова, 86 (додаток 1) та до м. Словянськ за адресою: площа ОСОБА_1, 2 (додаток 2).

Відповідно до додатку 2 до розпорядження голови облдержадміністрації від 29.07.2014 року № 590, Управління у справах сімї та молоді тимчасово переміщено до м.Словянськ.

Розпорядженням Голови обласної державної адміністрації від 18.11.2014 року № 692 «Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 29 липня 2014 року №590», у звязку з продовженням проведення на території міста Донецьк антитерористичної операції та неможливістю виконання повноважень, що покладені на облдержадміністрацію, враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», розпорядження голови облдержадміністрації від 12 листопада 2014 року № 680 «Про організацію виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595», керуючись статтями 6, 25 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», переміщено структурні підрозділи облдержадміністрації згідно з переліком, відповідно до п.20 - Управління у справах сімї та молоді переміщено до м.Краматорськ, бульвар Машинобудівників, 37.

Постановою Правління Національного банку України від 06 серпня 2014 року № 466, враховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 1014 року № 436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоровю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи, керуючись статтями З, 27, 99 Конституції України, статтями 7, 15 Закону України Про Національний банк України, статтею 66 Закону України Про банки і банківську діяльність, Законом України Про боротьбу з тероризмом, розділом І Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року № 435, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, Правлінням Національного банку України постановлено банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою, небанківським установам та національному оператору поштового звязку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками призупинити операції з приймання/виплати переказу коштів з/на території, які не контролюються українською владою.

07 вересня 2018 року ГУ ДФС у Донецькій області прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» застосовано штраф (10% до 01.01.2015) у розмірі 3 653,00 грн. за період з 22.07.2014 року до 17.12.2014 року та нараховано пеню у розмірі 877,12 грн., у загальній сумі 4 530,12 грн.

Не погодившись з рішенням від 07.09.2018 року № НОМЕР_1, позивач звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України. За результатом розгляду скарги, рішенням від 26.10.2018 року № 34929/6/99-99-11-02-02-25 Державна фіскальна служба України, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.09.2018 року № НОМЕР_1 Головного управління ДФС у Донецькій області залишила без змін, скаргу Донецького обласного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 24.09.2018 року № 01-973 - без задоволення.

Разом з цим, до матеріалів справи, позивачем надані платіжні доручення про сплату Донецьким обласним центром СССДМ єдиного соціального внеску, а саме: від 17.12.2014 року № 299 на суму 2677,80 грн., від 17 грудня 2014 року № 303 на суму 15 672,06 грн., від 17 грудня 2014 року № 306 на суму 2778,70 грн., від 17 грудня 2014 року № 311 на суму 17 697,00 грн., від 17 грудня 2014 року № 325 на суму 3 296,76 грн., від 17 грудня 2014 року № 330 на суму 20 406,25 грн., від 17 грудня 2014 року № 333 на суму 2 383,66 грн., від 17 грудня 2014 року № 338 на суму 14 733,83 грн.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, оскільки вважає його таким, що прийнято з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Суд зазначає, що набрало законної сили рішення Верховного Суду від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18 (Пз/9901/22/18) за позовом Обласної комунальної установи «Луганський центр підтримки молодіжних ініціатив та соціальних досліджень» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про скасування рішення.

У своєму рішенні від 30 березня 2018 року Верховний Суд дійшов висновку, що в контексті цієї зразкової адміністративної справи ознаками типових є предмет позову, а саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), а також перебування позивачів як платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

На підставі досліджених матеріалів адміністративної справи № 200/14769/18-а суд доходить висновку, що вона відповідає ознакам типової справи, наявні обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права. Обставини, які виключають типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм відсутні. Отже, зазначена справа розглядається як типова.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VI. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту: « 9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи, суд виходить з того, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VІ.

Як встановлено судом, спірне рішення до позивача застосовано за період з 22.07.2014 року до 17.12.2014 року. Як вбачається зі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 304236, місцезнаходженням позивача на момент прийняття спірного рішення: 83105, Донецька обл., м. Донецьк, Ворошиловський район, буд. Пушкіна, буд. 34, та як платник єдиного внеску перебував на обліку в Державній податковій інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Донецькій області з 02 квітня 1992 року,

Місто Донецьк, де позивач перебував на обліку, входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

У межах спірних відносин накладення штрафу відбулося за період з 22.07.2014 року до 17.12.2014 року, тобто за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Таким чином, застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску є протиправним.

Водночас суд зазначає, що Закон № 2464-VІ не скасовує обов'язків платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі. Суд також зазначає, що позивачем, відповідно до платіжних доручень від 17.12.2014 року № 299 на суму 2677,80 грн., від 17 грудня 2014 року № 303 на суму 15 672,06 грн., від 17 грудня 2014 року № 306 на суму 2778,70 грн., від 17 грудня 2014 року № 311 на суму 17 697,00 грн., від 17 грудня 2014 року № 325 на суму 3 296,76 грн., від 17 грудня 2014 року № 330 на суму 20 406,25 грн., від 17 грудня 2014 року № 333 на суму 2 383,66 грн., від 17 грудня 2014 року № 338 на суму 14 733,83 грн., сплачувався єдиний внесок за спірний період.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного рішення в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір позивачем був сплачений відповідно до платіжного доручення від 19 грудня 2018 року № 517 у сумі 1762,0 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Донецького обласного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді.

Відповідно до положень частини третьої статті 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Донецького обласного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді до Головного управління Державної фіскальної служби України про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та застосування пені -задовольнити повністю.

Скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114,м. Маріуполь, Донецька обл., 87526, ) від 07 вересня 2018 року за № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальній сумі 4530,12 гривні до Донецького обласного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді (, пл. Соборна, 2, м. Словянськ, Донецька обл.).

Стягнути на користь Донецького обласного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді (, пл. Соборна, 2, м. Словянськ, Донецька обл., 84100, , р/р 3733 в ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016) суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114,м. Маріуполь, Донецька обл., 87526, ).

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 11 березня 2019 року та його повний текст складено та підписано 15 березня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кочанова П.В.