Справа № 804/8201/17
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Справа № 804/8201/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2Я,
за участі:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 Перевязка. О.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу №804/8201/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до Кам'янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Кам'янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із позовними вимогами щодо зобов'язання Кам'янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звільнити з-під податкової застави, зареєстрованої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.05.2014р., номер запису обтяження 5809822 (підстава - акт опису майна №44, виданий 21.05.2014р. Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією у м.Дніпродзержинську) нерухоме майно-мийку трамвайних вагонів, що знаходиться за адресою: м.Кам'янське, вул. Криворізька, 14-Б, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (, юридична адреса: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8).

Адміністративний позов поданий позивачем з підстави порушення його прав відповідачем, однак не відповідав вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній до 15.12.2017р.), тому ухвалою суду від 08 грудня 2017 р. був залишений без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху шляхом надання до суду документу про сплату судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру у відповідності до Закону України Про судовий збір на суму 1600, 00 грн.

На виконання ухвали суду від 08.12.2017р. позивач виправив вказані недоліки позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2017 р. відкрито провадження по справі №804/8201/17 за вищезазначеним позовом та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.01.2018р.

Учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи, однак у призначене на 22.01.2018р. представник позивача не з'явився.

До суду надійшли від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та заява про відкладення розгляду справи з проханням надати позивачу можливість забезпечити явку уповноваженого представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а також ознайомитись із відзивом відповідача для подання відповіді на відзив.

Суд усною ухвалою, проголошеною у судовому засіданні від 22.01.2018р., ухвалив зобовязати Кам'янську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області направити на адресу позивача примірник відзиву на позовну заяву та відкласти розгляд справи на 12.02.2018р.

У судовому засіданні 12.02.2018р. представник позивача вимоги позову підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» обґрунтовані тим, що позивач від 13.09.2017р. є власником нерухомого майна (приміщення мийки трамвайних вагонів), розташованого за адресою: м.Камянське, вул. Криворізька, 14-Б, яке належало раніше Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології та сервіс» та було передано в іпотеку ПАТ «ОТП Банк» згідно договорами від 10.11.2006р. та від 16.06.2009р. Надалі за договором про відступленням права вимоги №24/06/16 від 24.06.2016р. наступним іпотекодержателем зазначеного майна стало ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке позивач викупив з прилюдних торгів, однак встановив, що на дане нерухоме майно зареєстровано податкову заставу від 28.05.2014р., номер запису про обтяження 5809822, що, на думку позивача, порушує майнові права ТОВ «ФК«Довіра та Гарантія» та позбавляє позивача, як власника майна, права вільного розпорядження своїм майном та є підставою для звільнення такого майна із податкової застави. Також у відповіді на відзив позивач зауважив, що твердження контролюючого органу про те, що на момент проведення опису майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології та сервіс» у відповідача була відсутня інформація стосовно обтяження описаного ним майна іпотекою не відповідає дійсності та спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні від 12.02.2018р. представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши обгрунтування аналогічні доводам, викладеним у запереченнях на позовну заяву.

Відповідач аргументує свою позицію тим, що у Кам'янській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на обліку перебуває Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології та сервіс», за яким у контролюючому органі від 30.10.2013р. обліковувалась заборгованість по узгодженим зобовязанням зі сплати орендної плати за землю за 2013 рік, у звязку з чим, керуючись положеннями ст.ст. 88, 89 Податкового кодексу України, відповідачем було прийнято рішення про опис майна боржника у податкову заставу та оформлено відповідний акт. При цьому відповідач зазначає, що на момент проведення опису належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології та сервіс» майна інформація стосовно договору іпотеки на нерухоме майно (зокрема, приміщення мийки трамвайних вагонів), розташоване за адресою: м.Камянське, вул. Криворізька, 14-Б у податкового органу була відсутня, а боржник не зверталась до відповідача з питань узгодження операцій з заставним майном. Так, з огляду на положення ст. 93 Податкового кодексу України, враховуючи наявність непогашеної податкової заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології та сервіс» у Кам'янській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відсутні підстави для звільнення вищезазначеного нерухомого майна із податкової застави.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

13.09.2017р. приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 оформили зареєстроване у реєстрі свідоцтво за №1286, у якому зазначено, що у відповідності до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01.08.2017р.

Даним свідоцтвом посвідчено, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» належить на праві власності майно, а саме: мийки трамвайних вагонів, розташовані у будинку №14Б по вулиці Криворізькій у м.Камянське Дніпропетровської області (далі-нерухоме майно), яке стягувач виявив бажання залишити собі як непродане майно, що належало Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології та сервіс»

13.09.2017р. приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №22313024 про право власності (форма - приватна) позивача на нерухоме майно (мийка трамвайних вагонів, реєстраційний номер обєкта нерухомого майно 104) на підставі вищезазначеного свідоцтва та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №37056591 від 13.09.2017р., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією наданого позивачем ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2017 року за індексним номером 97211005.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що попереднім власником вищезазначеного нерухомого майна було Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології та сервіс» (далі ТОВ «Сучасні технології та сервіс»; ), яке в забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором №СМ-SМЕ303/081/2006 від 10.11.2006р. та договором №ТL - SМЕ303/005/2009 від 16.06.2009р. передало нерухоме майно в іпотеку Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») на підставі іпотечного договору №СМ-SМЕ303/081/2006 від 10.11.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 за реєстровим №1948 та договору наступної іпотеки №РМ - SМЕ303/005/2009 від 16.06.2009р., посвідченого приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 за реєстровим №1440.

10.11.2006р. приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 з огляду на укладення вищезазначеного іпотечного договору на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону на відчуження, визначеного у договорі майна (зокрема, мийки трамвайних вагонів, розташовані у будинку №14Б по вулиці Криворізькій у м.Камянське Дніпропетровської області)

23.05.2013р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська ухвалене судове рішення по справі № 2-3151/11 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «Сучасні технології та сервіс», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про солідарне стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ303/081/2006 від 10.11.2006р. та за кредитним договором № ТL-SМЕ303/005/2009 від 16.06.2009 р.

26.01.2016р. Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП №49932237 за виконавчим листом №2-3151/11, виданим 27.12.2013р. Заводським районним судом м.Дніпродзержинська.

24.06.2016р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» був укладений договір про відступлення права вимоги №24/06/16, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Сучасні технології та сервіс».

24.06.2016р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» був укладений також договір відступлення права вимоги за договорами забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 24.06.2016р. та зареєстрованим в реєстрі за №523, згідно якого сукупність прав належних ПАТ «ОТП Банк» за договорами іпотеки, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Сучасні технології та сервіс» перейшло до позивача.

Таким чином, позивач набув статусу нового кредитора та іпотекодержателя за кредитними та іпотечними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Сучасні технології та сервіс».

07.07.2016р. приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_9 та підтверджується записами про іпотеку № 15293933 та № 15294174 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

21.11.2016р. ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська (ухвала набрала законної сили 28.11.2016р.) замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке відкрито за виконавчим листом №2-3151/11, виданим Заводським районним судом м. Дніпродзержинська у справі № 2-3151/11 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «Сучасні технології та сервіс», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про солідарне стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №СМ-SМЕ303/081/2006 від 10.11.2006р. та за кредитним договором № ТL-SМЕ303/005/2009 від 16.06.2009 р.

Після оформлення права власності на відповідне нерухоме майно ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було встановлено факт наявності обтяження (податкова застава) на нього, яке накладено Дніпродзержинською обєднаною державною податковою інспекцією у м.Дніпродзержинську згідно рішення №70 від 13.11.2013р. та акта опису майна №44 від 21.05.2014р., з огляду на наявність якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (стаття 1 Першого протоколу Конвенції до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.)

Разом з тим, згідно зі статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених Податковим кодексом України, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Статтею 89 Податкового кодексу України визначено, що право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Право податкової застави виникає, зокрема: з дня виникнення податкового боргу, та поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків (п.89.1-89.2 статті 89 Податкового кодексу України).

Згідно п.89.2 ст.89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг (стаття 89 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п.14.1.155 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Судом встановлено та не є спірним, що на момент прийняття відповідачем оскарженого рішення, за ТОВ «Сучасні технології та сервіс» обліковувався податковий борг з орендної плати за землю, який утворився внаслідок несплати сум грошового зобовязання самостійно визначеного платником у податковій декларації, у звязку з чим у відповідачем на виконання встановлених Податковим кодексом України повноважень прийнято відповідне рішення та описано майно такого боржника у податкову заставу.

З урахуванням вимог підпунктів 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:

-отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку;

-визнання податкового боргу безнадійним;

-набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства;

-отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України (пункт 93.2 ст. 93 Податкового кодексу України).

Суд зазначає, що у межах спірних правовідносин внесення змін в Державний реєстр обтяжень рухомого майна у визначений законодавцем спосіб контролюючим органом може здійснюватись лише за умови проведення процедури заміни предмета податкової застави або у разі настання випадків, визначених п.93.1 ст.93 ПК України.

Так, за даними Кам'янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області станом на момент розгляду справи за ТОВ "Сучасні Технології та Сервіс" () в інтегрованих картках платника податків обліковується податковий борг у загальній сумі 324 105, 99 грн., без врахування пені та штрафних санкцій, які нараховуються відповідно до ст.126 та 129 Податкового Кодексу України.

До суду не надано доказів звернення позивача до контролюючого органу уз письмовою заявою щодо заміни предмета податкової застави, а також доказів повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Отже, у матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження наявності визначених у ст.93 Податкового кодексу України правових підстав для звільнення нерухомого майна з податкової застави.

При цьому, судом не береться до уваги твердження позивача як на підставу для скасування рішення про опис майна у податкову заставу наявність права власності на це майно позивача, а не боржника, оскільки така підстава для звільнення майна з-під арешту за наявності податкового боргу чинним законодавством не передбачена.

За таких обставин, є вірним посилання відповідача на відсутність передбачених ст. 93 Податкового Кодексу України підстав для звільнення майна з податкової застави.

Посилання позивача на відсутність у відповідача підстав для передачі нерухомого майна, що належить йому на підставі свідоцтва про бажання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» залишити собі непродане нерухоме майно боржника від 01.08.2017р., у податкову заставу судом не приймається, оскільки рішення про опис майна у податкову заставу №70, прийнято відповідачем 13 листопада 2013 року, тобто, до моменту набуття позивачем права власності на відповідне нерухоме майно, яке належало ТОВ «Сучасні технології та сервіс» та описане у податкову заставу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що у ході судового розгляду справи позивачем не надано до суду доказів на підтвердження виникнення підстав для припинення податкової застави, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

З огляду на вищевикладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до Кам'янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії - задоволенню не підлягає.

Згідно із ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України - в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (місцезнаходження: 04112, м.Київ, вуд. авіаконструктора ОСОБА_10, 8; ) до Кам'янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 51931, Дніпропетровська область, м.Кам'янське, вул. Медична, 9; ) про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 19 лютого 2018 року.

Суддя ОСОБА_1