Справа № 826/17398/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 березня 2019 року 14:44 № 826/17398/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - Сапсай М.Ю., від третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовомДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
до треті особи ОСОБА_5 Прокуратура Київської області ОСОБА_6 ОСОБА_3 ОСОБА_7
про зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому позивач (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить суд:

«Постановити рішення, яким зобов'язати гр. ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Дніпровським РВ ГУ ДМС України в м.аКиєві 19.10.2012-року) знести паркан на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1, кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_4 та НОМЕР_5 за власний рахунок та привести земельну ділянку за зазначеними адресами до попереднього стану.»

Позовні вимоги мотивовано тим, що проведеною перевіркою було встановлено виконання підготовчих робіт відповідачем, при цьому будь - яких дозволів чи декларацій відповідачем не подано та не отримано.

Відповідачу надіслані ухвали, повістки про виклик за адресою, зазначеною у довідці відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві.

Відповідач не надав відзиву на адміністративний позов, клопотань не заявляв.

Третіми особами позов підтримано з підстав, зазначених в позовній заяві.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 47, 50), зокрема, з даних Державного земельного кадастру, ОСОБА_5 є власником земельних ділянок НОМЕР_4, розташованої за адресою - АДРЕСА_1, та НОМЕР_5, розташованою за адресою - АДРЕСА_1.

Згідно з порядком здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі звернення громадянки ОСОБА_3, вх. №10/10-Б-0308/34 від 03,08.2017 року, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Київській області видано направлення від 03.08.2017 №636.17/01 та №631.17/01 для проведення позапланової перевірки у період з 22.08.2017 по 05.09.2017 на об'єкті будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Під час проведення позапланової перевірки 22.08.2017 року на об'єкті будівництва встановлено, що на зазначених земельних ділянках виконано підготовчі роботи, а саме - влаштовано огородження будівельного майданчика та улаштування під'їзних шляхів.

За результатами проведеної перевірки, посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Київській області винесено припис №С-0509/1 від 05.09.2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та припис №С-0509/2 від 05.09.2017 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

З метою перевірки виконання вимог вищезазначених приписів від 05.09.2017 року, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Київській області, відповідно до направлення №43.18/01 від 07.02.2018 року, проведено позапланову перевірку об'єкту будівництва, за результатами якої встановлено, що вимог приписів не виконано.

З огляду на вищезазначене, відповідачу надано припис №С-1303/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил j від 13.03.2017 року, відповідно до якого відповідача зобов'язано усунути виявлені порушення містобудівного законодавства шляхом приведення земельної ділянки до попереднього стану та припис №С-1303/2 про зупинення підготовчих та будівельних робіт з вимогою зупинити виконання будівельних робіт з 13.03.2018 року.

З метою перевірки виконання вимог приписів від 13.03.2018 року, відповідно до направлення №534.18/01 проведено позапланову перевірку, за результатами якої встановлено, що вимог приписів не виконано, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 466 Порядку виконання підготовчих робіт, підготовчі роботи це роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки під забудову, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування під'їзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень.

Згідно з пунктом 2 вказаного порядку підготовчі роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію, а також після подання Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу (далі - Інспекція) повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, або отримання зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт.

З огляду на те, що відповідачем не було надано жодних доказів подання повідомлення про виконання підготовчих робіт, суд доходить висновків, що виконання підготовчих робіт, зокрема, огородження будівельного майданчика, є протиправним.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основи містобудування" від 16 листопада 1992 року №2780-ХІІ (далі - Закон №2780-XII), містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Частинами першою та другою статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20 травня 1999 року №687-XIV визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №3038-VI, у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Аналіз наведених вище положень частини першої статті 38 Закону №3038-VI у взаємозв'язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов'язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв'язку з його невиконанням.

Згідно із частиною першою статті 34 Закону №3038-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 36 Закону №3038-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), об'єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Положеннями частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України визначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-130 цс від 04.12.2013 року, у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності.

За приписами частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пункт 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" визначає, що відповідно до вимог статті 376 Цивільного кодексу України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 38 Закону №3038-VI, право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить відповідним органам державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою.

При розгляді позовів про знесення самочинно збудованого об'єкта нерухомості суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Судом встановлено, що приписи про усунення порушень були належним чином вручені відповідачу. Правом на їх оскарження відповідач не скористався. Станом на день розгляду справи вимоги приписів про усунення порушень не виконав, чим допущено відповідачем істотні порушення будівельних норм і правил.

За таких обставин, на підставі положень статті 376 Цивільного кодексу України, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про знесення паркану на земельних ділянках, однак суд вважає за доцільне конкретизувати паркан, зазначений в позовних вимогах, в якості огородження будівельного майданчика, оскільки саме зазначене формулювання визначає паркан в якості наслідків проведених підготовчих робіт.

Щодо приведення земельних ділянок до попереднього стану, то суд відмічає, що позивачем не надано жодних доказів змін на земельних ділянках, які б були здійснені відповідачем.

Зазначене, на думку суду, унеможливлює як задоволення таких вимог, так і унеможливило б виконання рішення, з огляду на відсутність конкретизації дій, здійснених відповідачем.

З огляду на викладене та керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити частково.

2. Зобов'язати ОСОБА_5 (ідент.код. НОМЕР_1, НОМЕР_3, виданий Дніпровським РВ ГУ ДМС України в місті Києві 19.10.2012р. знести будівельну огорожу, виконану на земельній ділянці № НОМЕР_4 за адресою - АДРЕСА_1

3. Зобов'язати ОСОБА_5 (ідент.код. НОМЕР_1, НОМЕР_3, виданий Дніпровським РВ ГУ ДМС України в місті Києві 19.10.2012р.) знести будівельну огорожу, виконану на земельній ділянці № НОМЕР_4 за адресою - АДРЕСА_1

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 14.03.2019.

Суддя С.К. Каракашьян