Справа № 1.380.2019.000948
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000948
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

18 березня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулика А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області №ЛВ0019/1425/АВ/ФС від 01.02.2019.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову від 15.03.2019, в якій просить суд зупинити дію постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області № ЛВ0019/1425/АВ/ФС від 01.02.2019 та заборонити Держпраці здійснювати стягнення за такою постановою до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №1.380.2019.000948.

Заява обґрунтована тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки у разі несплати позивачем у добровільному порядку штрафу згідно з оскарженою постановою, такий штраф буде стягнуто в примусовому порядку. Позивач вказує на те, що сума одержаного доходу у 2018 році становить 91776,64 гривень. Вартість документально підтверджених витрат, повязаних, з господарською діяльністю становить 22898,24 грн - придбані товарно-матеріальні цінності, 23668,00 грн. - витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, сума чистого оподатковуваного доходу становить 45210,40 грн. В той же час розмір штрафу накладеного Головним управлінням Держпраці у Львівській області становить 250380,00 грн. Стягнення вказаної суми штрафу унеможливить здійснення підприємницької діяльності, а також скорочення обсягів такої діяльності аж до банкрутства. Враховуючи наведене, позивач вважає, що відновити своє право, шляхом звернення до суду з оскарженням постанови Держпраці про накладення штрафу не допоможе відновити права та майнові інтереси позивача, оскільки подання позову не зупиняє дію оскарженого рішення субєкта владних повноважень, а тому просить вжити заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені вказаною статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Позивач вказує на те, що оскільки штраф не сплачено у добровільному порядку, то такий може бути стягнутий органами державної виконавчої служби у примусовому порядку. Враховуючи те, що процедура оскарження постанови займає певний час, позивач вважає, що невжиття судом заходів забезпечення позову, по суті може істотно ускладнити поновлення порушених прав чи його інтересів, за захистом яких він звернувся.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Предметом позову у справі є постанова ГУ Держпраці у Львівській області №ЛВ0019/1425/АВ/ФС від 01.02.2019, якою на позивача накладено штраф в розмірі 250380грн.

Постановою Кабінету ОСОБА_2 України Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 17.07.2013 №509 передбачено, що не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю України).

Згідно із п.7 7 ч.1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон України № 1404) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 вказаного Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В ст. 34 Закону України № 1404 визначено вичерпний перелік обставини, при наявності яких державний виконавець зупиняє виконавче провадження. Відповідно до вказаної статті не передбачено зупинення виконавчого провадження при оскаржені постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку.

Нормами Порядку №509 також не передбачено зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку.

Як вбачається з оскарженої постанови, така набрала законної сили 01.02.2019 та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення. Строк предявлення постанови до виконання до 01.05.2019.

Позивач на обґрунтування заяви подав декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік та звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, з яких вбачається, що сума чистого оподатковуваного доходу становить 45210,40 грн.; розрахунок податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою, з якого вбачається, що сума одержаного доходу становить 91776,64 грн., вартість придбаних товаро-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції на суму 22898,24 грн., вартість витрат на оплату праці та нарахування на заробітну плату становить 23668,00 грн.

При цьому, сума штрафу нарахована відповідачем становить 250380 грн., що, в свою чергу, значно перевищує суму річного доходу позивача.

Ураховуючи значний розмір штрафу, визначений оскарженою постановою та скорочений термін предявлення до виконання вказаного документу, суд вважає, що предявлення до примусового виконання постанови відповідача зумовить накладення арешту на рахунки позивача та може призвести до фактичного зупинення його підприємницької діяльності.

Оскільки оскаржена постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців, існує реальна можливість звернення постанови до виконання до завершення розгляду справи та прийняття судового рішення.

Вказане в сукупності свідчить про неможливість ефективного захисту прав та інтересів позивача за таких обставин.

Забезпечення адміністративного позову у запропонований позивачем спосіб, відповідають предмету позову. При цьому вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі. Зупинення дії оскаржуваної постанови відповідача носить тимчасовий характер, не скасовує її, а спрямоване на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову та недопущення настання його негативних наслідків для позивача.

Суд при розгляді заяви також враховує, що нормами ст. 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ОСОБА_3 проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд також враховує принципи, викладені у Рекомендаціях NR (89)8 про тимчасовий захист у адміністративних справах, прийнятих Комітетом ОСОБА_2 Європи 13.09.1989, в якій міститься заклик до компетентних судових органів у разі, якщо виконання адміністративного рішення може завдати значної шкоди приватним особам, на яких воно спрямоване, ужити належні заходи тимчасового захисту.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що для належного захисту прав позивача позов має бути забезпечено шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області № ЛВ0019/1425/АВ/ФС від 01.02.2019 та заборони Головному управлінню Держпраці у Львівській області здійснювати стягнення за такою постановою, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №1.380.2019.000948.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Забезпечити позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу № ЛВ0019/1425/АВ/ФС від 01.02.2019 до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи №1.380.2019.000948 та заборони Головному управлінню Держпраці у Львівській області предявляти до примусового виконання постанову про накладення штрафу №ЛВ0019/1425/АВ/ФС від 01.02.2019 до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи №1.380.2019.000948.

Ухвалу суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову допустити до негайного виконання.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя А.Г. Гулик