Справа № 560/38/19
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/38/19
РІШЕННЯ

іменем України

14 березня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

за участю:секретаря судового засідання Бачка А.М. позивача: ОСОБА_1 представника позивача: ОСОБА_2 представника відповідача: Крамар А.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення 23-ї сесії №31 від 27.02.2013,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради в якому просить визнати протиправним та скасувати п.1.1 додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради №31 від 27.02.201З.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач раніше звертався з адміністративним позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду. В ході адміністративного провадження по справі №560/3691/18 Хмельницькою міською радою була надана відповідь відповідача на відповідь позивача від 21.12.2018 за №02-14-4108, в якій вказано, що при наданні клопотання, щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, Хмельницька міська рада вимагає план меж земельної ділянки з відображенням зон обмежень, обтяжень, сервітутів, або кадастровий план та каталог координат земельної ділянки, посилаючись на п.1.1 додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради №31 від 27.02.201З "Про затвердження Порядку розгляду звернень і клопотань та вирішення питань, пов'язаних із наданням дозволів на розроблення проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, матеріалів інвентаризації земель".

Позивач зазначає, що Хмельницька міська рада посилаючись на п. 1.1 додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради №31 від 27.02.201З, неодноразово відмовляла громадянам в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, що підтверджується рішенням 18-ї сесії Хмельницької міської ради за № 37 від 25.10.2017, яке в подальшому було скасовано Хмельницьким окружним адміністративним судом.

Вказує, що скасовуючи рішення 18-ї сесії Хмельницької міської ради за № 37 від 25.10.2017, суд вказав, що вимагаючи координати земельної ділянки до визначення її кадастрового номеру Хмельницька міська рада перевищує свої повноваження надані Земельним кодексом України.

Оскільки Хмельницька міська рада вимагає додаткові матеріали та документи, не передбачені ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, позивач вважає п.1.1 додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради №31 від 27.02.201З протиправним, оскільки ним порушуються його права, як громадянина України передбачені Земельним кодексом України при отримані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Від відповідача на адресу суду 04.02.2019 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що предметом даного спору є оскарження пункту 1.1. додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради № 31 від 27.02.2013 ''Про затвердження Порядку розгляду звернень і клопотань та вирішення питань, пов'язаних із наданням дозволів на розроблення проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, матеріалів інвентаризації земель".

Відповідач зауважив, що позивач обґрунтовує порушення його прав вищезазначеним пунктом виходячи зі змісту позовних вимог, лише абзацами 2,3 пункту 1.1. Порядку тим, що на нього було посилання у відзиві представника Хмельницької міської ради у відповіді на відповідь позивача у справі №570/3691/18.

У зазначеній справі рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.12.2018 було скасовано відмову Хмельницької міської ради, оформлену листом № М-27636-18 від 25.09.2018 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва на території міста Хмельницького та зобов'язано Хмельницьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва на території міста Хмельницького з метою передачі її у власність та прийняти одне з рішень, передбачених ст. 118 Земельного кодексу України. При цьому, необхідно звернути увагу суду, що ні в оскаржуваному листі, ні у самому рішенні суду у справі № 570/3691/18 відсутнє посилання як на підставу відмови на пункт 1.1. додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради № 31 від 27.02.2013 "Про затвердження Порядку розгляду звернень і клопотань та вирішення питань, пов'язаних із наданням дозволів на розроблення проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, матеріалів інвентаризації земель". Таким чином, зазначені аргументи позивача не є доказами порушення його прав оскаржуваним пунктом рішення міської ради. Інших доказів на підтвердження своїх порушених прав позивача саме цим пунктом рішення він не надає.

Посилання ОСОБА_1 на те, що керуючись спірним пунктом рішення Хмельницька міська рада неодноразово відмовляла іншим громадянам у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою не можуть братися до уваги, оскільки позивачем у даній справі є громадянин ОСОБА_1

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від позивача на адресу суду 15.02.2019 надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що відповідач не заперечує про те що він таких дій не вчиняв, а лише говорить про те що дані дії не стосуються позивача, а отже із даної інформації можна зробити висновок про те, що відповідач дійсно вчиняє такі дії, а саме незаконно вимагає додаткові документи від заявників, в тому числі і від позивача.

А тому просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача 21.02.2019 надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що позивач не навів, яким чином порушено його права спірним пунктом рішення Хмельницької міської ради.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача заперечила, щодо заявлених вимог та просила відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позову, відповідь на відзив, а також заперечення на відповідь на відзив, оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що під час розгляду адміністративної справи №560/3691/18, Хмельницькою міською радою ОСОБА_1 була надана відповідь від 21.12.2018 за №02-14-4108, в якій вказано, що при наданні клопотання щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, Хмельницька міська рада вимагає план меж земельної ділянки з відображенням зон обмежень, обтяжень, сервітутів, або кадастровий план та каталог координат земельної ділянки, посилаючись на п.1.1 додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради №31 від 27.02.201З "Про затвердження Порядку розгляду звернень і клопотань та вирішення питань, пов'язаних із наданням дозволів на розроблення проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, матеріалів інвентаризації земель".

Позивач стверджує, що посилаючись на п.1.1 оскаржуваного рішення, Хмельницька міська рада відмовляла громадянам в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, що підтверджується рішенням 18 сесії Хмельницької міської ради за № 37 від 25.10.2017 року, яке було скасовано Хмельницьким окружним адміністративним судом.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням Хмельницької міської ради стосовно подання додаткових матеріалів та документів, не передбачених ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, вважає п.1.1 додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради №31 від 27.02.2013 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 3 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення регулювання земельних відносин.

Частина 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлює, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно з пунктом 8 частини 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Зі змісту вказаних норм встановлено, що скликання сесії ради та винесення питань, зокрема щодо земельних відносин, на її розгляд належить до повноважень голови. Натомість, рада зобов'язана здійснити розгляд клопотання щодо надання земельної ділянки у місячний строк.

Суд звертає увагу сторін, що позивач обґрунтовуючи порушення його прав в даній справі зазначив, що на абзаци 2,3 пункту 1.1. Порядку послався у відзиві представник Хмельницької міської ради у відповіді на відповідь позивача у справі №570/3691/18, при цьому, у даній справі рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.12.2018 було скасовано відмову Хмельницької міської ради, оформлену листом № М-27636-18 від 25.09.2018 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва на території міста Хмельницького та зобов'язано Хмельницьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва на території міста Хмельницького з метою передачі її у власність та прийняти одне з рішень, передбачених ст. 118 Земельного кодексу України.

Водночас, оглядом зазначеної вище відповіді по справі №570/3691/18, копія якої міститься в матеріалах справи відсутнє посилання на пункт 1.1. додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради № 31 від 27.02.2013 "Про затвердження Порядку розгляду звернень і клопотань та вирішення питань, пов'язаних із наданням дозволів на розроблення проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, матеріалів інвентаризації земель".

Суд критично оцінює такі твердження позивача, оскільки вони не є доказами порушення його прав оскаржуваним пунктом рішення міської ради, при цьому позивач не надав належних та допустимих доказів, які б належним чином підтверджували порушення його прав та інтересів цим пунктом рішення.

Посилання позивача про застосування оскаржуваного пункту рішення Хмельницькою міською радою, що призвело до неодноразових відмов іншим громадянам у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою не приймаються судом до уваги, оскільки до позивача по даній справі спірного пункту не застосовано, на спростування чого, останній не надав доказів, які б стверджували про порушення його прав оскаржуваним пунктом рішення Хмельницької міської ради.

Стосовно законності та правомірності спірного пункту 1.1. додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради № 31 від 27.02.2013 "Про затвердження Порядку розгляду звернень і клопотань та вирішення питань, пов'язаних із наданням дозволів на розроблення проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, матеріалів інвентаризації земель", суд зазначає наступне.

Відповідно до Конституції України та п.6 ч.1 ст.81 ЗК України кожен громадянин має право отримати у власність земельні ділянки шляхом їх безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

До повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст відповідно до п."а" ст.12 ЗК України належить розпорядження землями територіальної громади.

Аналогічні повноваження встановлені у п.34 ч.1 ст.26 та ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Відтак, органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями розпоряджатися землями, які перебувають у комунальній власності.

Реалізовуючи зазначені повноваження, органи місцевого самоврядування мають право безоплатно передавати землі у приватну власність громадянам, а саме реалізовувати їх право на отримання земельної ділянки у власність.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частиною 6 статті 118 ЗК України, встановлено, що для отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності заінтересована особа повинна подати клопотання, в якому зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, а також обов'язково додати графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Будь-яких винятків з цього правила чи альтернативних варіантів дана норма не містить. Необхідність подання таких матеріалів випливає із самого змісту наведених норм, оскільки, як передбачено частиною сьомою цієї статті, підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.I. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy"). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Суд вважає,що графічні матеріали, які додаються до клопотання повинні бути такими, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів, а бажана земельна ділянка має бути максимально конкретизованою, що б давало можливість відповідачу насамперед встановити зазначене місце розташування, перевірити відповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів та у передбачених земельним законодавством випадках надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо чітко визначеної земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.09.2018 у справі № 354/426/14-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведені вище обставини суд дійшов висновку, що Хмельницька міська рада наділена повноваженнями приймати нормативні акти, спрямовані на визначення та врегулювання внутрішніх процедур, які б визначали послідовну реалізацію повноважень щодо безоплатної передачі землі у приватну власність громадян.

Суд також звертає увагу позивача, що з метою забезпечення принципу належного урядування Хмельницькою міською радою було прийнято п.1.1 додатку до рішення 23-ї сесії Хмельницької міської ради № 31 від 27.02.2013 "Про затвердження Порядку розгляду звернень і клопотань та вирішення питань, пов'язаних із наданням дозволів на розроблення проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, матеріалів інвентаризації земель", який містить перелік графічних матеріалів, обов'язкова наявність яких встановлена ст.118 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача, оскільки останнім не наведено аргументованих доводів, а судом під час розгляду справи не встановлено доказів, що свідчили б про протиправність спірного пункту рішення зі сторони відповідача, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування п.1.1 додатку до рішення 23-ї сесії №31 від 27.02.2013.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 березня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Хмельницька міська рада (вул. Гагаріна, 3,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 33332218)

Головуючий суддя О.П. Шевчук