Справа № 760/28292/18
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/120/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №1 полку №1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Міхальської Світлани Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону №1 УПП лейтенанта поліції Міхальської С.С. при винесені постанови серії ЕАВ №679944 від 20.10.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасувати зазначену постанову.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.10.2018 року Інспектором роти №4 батальйону №1 полку №1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Міхальською С.С. було винесено постанову серії ЕАВ №679944 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення п. 8.4 ПДР та вимогу знаку 3.21.

Вважає зазначену постанову незаконною з огляду на наступне.

На момент зупинки позивач виїхав з території шиномонтажу по пр. Правди і рухався в напрямку пр. Гонгадзе зі сторони вул. Газопровідна у м. Києві та знаків заборони повертати ліворуч і заборони руху в даному напрямку не було. Дана частина дороги знаходиться в стані проведення ремонтних робіт і полоса для вільного руху позивача була частково перекрита, у зв'язку із чим всі автомобілі які рухаються в даній смузі змушені виїжджати на смугу зустрічного руху.

Знак заборони стояв набагато далі на в'їзді на дану ділянку дороги та більше не дублювався.

Зазначив, що він знаходився на пів шляху до вказаного знаку, з тієї сторони де був знак він не заїжджав, до того місця не доїхав, заїхавши на шиномонтаж з дозволеного місця і повернувся в зворотному напрямку.

Отже, після зупинки транспортного засобу позивача відповідачем було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. При цьому, відповідач не ознайомила позивача з його правами, не розглянувши справу по суті, не врахувавши його пояснень.

Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не було об'єктивно з'ясовано чи було вчинено правопорушення.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

У встановлений ухвалою строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 20.10.2018 року правил дорожнього руху було розглянуто на місці зупинки та перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було роз'яснено позивачу його права передбачені ст. 269 КУпАП та 63 Конституції України.

Відповідач та її напарник бачили особисто, як позивач не здійснював виїзд з шиномонтажу, а рухався по смузі зустрічного руху порушуючи вимоги дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено».

На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позову.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №679944 від 20.10.2018 року вбачається, що 20.10.2018 року о 22.00 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz», д.н. НОМЕР_2 за адресою: м. Київ, пр. Правди, 107, порушив вимогу знаку 3.21 «Проїзд заборонено», чим порушив п. 8.4 ПДР.

Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Звертаючись з позовом до суду про визнання дій відповідача протиправними та скасування вищевказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач посилався на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення вказаного в постанові; інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено ст.ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1 ПДР).

Згідно з п. 8.4 в) ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено» поширює свою дію на всі транспортні засоби (крім транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами) і застосовується у випадках коли необхідно виключити в'їзд транспортних засобів на смугу з одностороннім рухом; виключити в'їзд транспортних засобів на смугу для руху маршрутних транспортних засобів; виключити в'їзд на окрему смугу руху; організувати окремий в'їзд та виїзд на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках для відпочинку, заправних станціях, станціях технічного обслуговування та ін.

Отже, після виявлення порушення позивачем правил дорожнього руху, відповідачем було прийнято рішення про зупинення транспортного засобу «Mercedes Benz», д.н. НОМЕР_2 оскільки позивач керуючи ним не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та рухався на смузі зустрічного руху.

Посилання позивача на те, що він здійснив виїзд з території шиномонтажу по проспекту Правди не відповідає дійсності, оскільки працівник шиномонтажу повідомив, що позивач не заїжджав на шиномонтаж.

Зазначене підтверджується диском з відеозаписом наданим відповідачем.

Разом з тим, відповідач особисто бачила разом зі своїм напарником, що позивач не заїжджав до шиномонтажу, а рухався від вул. Газопровідної по проспекту Правди на смузі зустрічного руху.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У позовній заяві позивач посилається на те, що інспектор здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу всупереч нормам ст. 276 КУпАП та посилається на те, що інспектором не було складено протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 20.10.2018 року вимог п. 8.4 ПДР, що виразилось у порушенні вимог знаку 3.21 «Проїзд заборонено», за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було розглянуто інспектором на місці вчинення правопорушення.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором було роз'яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, інспектор назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас Законом України від 14.07.2015 року №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до КУпАп та зокрема ст. 258 внесено зміни, а саме розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. В результаті чого на справи, які віднесені до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги статті 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, посилання позивача на неправомірне складання постанови про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, без складання протоколу, не порушує його права та спростовується ст. 258 КУпАП, яка передбачає складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, віднесеного до компетенції Національної поліції та у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі на місці вчинення правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу та без складання відповідного протоколу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими^ що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Обставини вчинення правопорушення, викладені у винесеній постанові серії ЕАВ №679944 від 20.10.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої вбачається час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Встановлено, що в ході розгляду справи 20.10.2018 року від позивача не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та письмових пояснень. Подання пояснень - це право особи, відносно якої розглядається адміністративна справа. Відповідач не має права вимагати від особи, стосовно якої розглядається справа надання пояснень. Разом з тим, відповідачем враховано усні пояснення позивача під час розгляду справи.

Вказане позивачем не спростовано.

Отже, оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши обставини вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, інспектор постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.

Після чого було винесено постанову, з якою надалі позивач ознайомився. Також позивача було повідомлено про порядок оскарження постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію України», статтями 122, 222, 258, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №1 полку №1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Міхальської Світлани Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1;

Відповідач: Інспектор роти №4 батальйону №1 полку №1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Міхальська Світлана Сергіївна, адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Суддя