Справа № 540/2578/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2578/18
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу сільськогосподарського кооперативу «ім. Леніна» на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом сільськогосподарського кооперативу «ім. Леніна» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року сільськогосподарський кооператив «ім. Леніна» (далі СК «ім. Леніна») звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.08.2017 року за №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Також до позовної заяви було додано клопотання про відстрочення сплати судового збору на два календарних місяці, але не більше ніж до ухвалення судового рішення у справі, яке було обґрунтоване тим, що сплата судового збору, наприкінці фінансового року несприятливо вплине на майновий стан позивача, призведе до труднощів у виконанні зобовязань підприємства зі сплати податків та заробітної плати.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання СК «ім. Леніна» про відстрочення сплати судового збору з тих підстав, що жодних доказів на підтвердження вказаних у клопотанні обставин позивачем не надано.

Далі, визначивши розмір судового збору, який має бути сплачено позивачем для розгляду його позову (35 678,34 грн.) та запропонувавши позивачу надати суду уточнену позовну заяву, в якій необхідно було вказати офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти щодо сторін, суд першої інстанції, керуючись статтями 160, 161 КАС України, залишив позов без руху.

На виконання вимог указаної вище ухвали, 02 січня 2019 року представником позивача подано до суду заяву про усунення виявлених недоліків, а саме: надано уточнену позовну заяву із зазначенням адрес електронної пошти. Проте, документ про сплату судового збору представником позивача надано не було.

03 січня 2019 року Херсонський окружний адміністративний суд повернув СК «ім. Леніна» позовну заяву, на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, з причин неусунення недоліку поданого позову, а саме: ненадання документу про сплату судового збору.

Не погодившись із таким рішенням, представник СК «ім. Леніна» подав апеляційну скаргу в якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у відстроченні сплати судового збору, не зазначивши, які документи необхідно надати для того, щоб скористатися відповідним правом. Апелянт вважає, що суд першої інстанції зробив передчасний висновок про невиконання ним вимог ухвали про залишення позову без руху.

Позаяк, в матеріалах справи відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо (ч.5 ст.161 КАС України).

Частинами 1-4 статті 169 КАС України унормовано, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, не надав документ про сплату судового збору. Разом з цим, позивачем надано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору дійшов висновку про його необґрунтованість, оскільки доказів на підтвердження обставин, зазначених позивачем у клопотанні, не надано. Суд першої інстанції відобразив це в ухвалі про залишення позову без руху від 18 грудня 2018 року.

Позивач, виконуючи вимоги даної ухвали, не надав ані доказів неможливості сплати судового збору, ані документ про його сплату.

Також слід зауважити, що до апеляційної скарги апелянтом також не надано жодного доказу на підтвердження обставин, що свідчать про його неспроможність сплатити судовий збір у сумі 35 678,34 грн..

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не зазначив, які документи необхідно надати для того, щоб скористатися правом на відстрочення сплати судового збору не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки обов'язок надати докази покладеться на учасників справи.

Поряд з цим, слід звернути увагу, що суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у відстроченні оплати судового збору, обґрунтовано керувався ч.1 ст. 133 КАС України та ст.8 Закону України «Про судовий збір», які передбачають, що звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору можливо лише після оцінки майнового стану сторони.

Частиною 4 статті 161 КАС України унормовано, що позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Тобто, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доказів на підтверджень відсутності коштів, скаржником до позову не долучено, а лише посилання позивача на складне фінансове становище не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України», зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, на підставі ст. 316 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського кооперативу «ім. Леніна» залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом сільськогосподарського кооперативу «ім. Леніна» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 14.03.2019 року.