Справа № 420/5218/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Одеса Справа № 420/5218/18

Одеський окружний адміністративний суд у складі: судді Іванова Е.А.,

за участю: секретаря Ягенської К.О., представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Національного природного парку Тузловські лимани до ОСОБА_3 Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірним та скасування наказу від 21.08.2018 року №151П та постанови від 21.09.2018 року №87/1015-05-1-9396 та припису, -

ВСТАНОВИВ:

В позові позивач зазначив, що 28 серпня 2018 року ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на підставі колективного звернення мешканців Татарбунарського району було ініційовано проведення позапланової перевірки на території Національного природного парку «Тузловські лимани» на об'єкті: будівництво нежитлової будівлі за адресою: перешийок між оз. Шагани та оз. ОСОБА_4 (район маяку), Татарбунарського району Одеської області. Відповідно до п.16 постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду» позапланова перевірка проводиться на підставі наказу Держархбудінспекції та направлення на проведення перевірки за відповідною формою, встановленою даною постановою. Головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_3 ДАБІ в Одеській області ОСОБА_5 надав копії наступних документів: 1) направлення для проведення позапланової перевірки № 773 від 21.08.2018; 2) наказ ОСОБА_3 ДАБІ в Одеській області «Про проведення позапланової перевірки» від 21.08.2018 №І51П. Розглянувши надані інспектором документи, НПП «Тузловські, лимани» прийняв рішення не допустити до позапланової перевірки представника ОСОБА_3 ДАБІ в Одеській області, на що головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_3 ДАБІ в Одеській області ОСОБА_5 було складено акт про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 10.09.2018, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10.09.2018, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.09.2018. ОСОБА_3 ДАБІ в Одеській області від 21.09.2018 № 1015-05/1-9396 було повідомлено НПП «Тузловські лимани» про результати розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Так, за результатами розгляду справи за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, ОСОБА_3 ДАБІ в Одеській області накладено на НПП «Тузловські лимани» штрафні санкції за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Відповідно до постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21.09.2018 за №87/1015-05/1-9396, НПП «Тузловські лимани» у 15-ти денний термін від дня винесення постанови мають сплатити штраф у сумі 55230 гривень. Позивач вважає, що перевірка дотримання НПП «Тузловські лимани» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил була проведена з порушенням вимог, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду».

В судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що вони 28.08.2018 року фактично допустили перевіяючого до перевірки, проте не надали документи на обєкт перевірки та тільки листом від 29.08.2018 року №470/01/29-18 повідомила про відмову у допуску до перевірки.

Представник відповідача надав до суду письмовий відзив, який мотивований тим, що ОСОБА_3 в межах повноважень та на підставі наказу ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.08.2018 р. №151 П "Про проведення позапланової перевірки", направлення для проведення позапланової перевірки від 21.08.2018 р. №773, звернення Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 21.08.2018 р. №4739, Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_3 ОСОБА_5 (далі - Головний інспектор) 28.08.2018 року була проведена позапланова перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства Національним природним парком «Тузловські лимани» щодо будівництва будівлі, у присутності виконуючої обов'язки керівника - ОСОБА_6 на об'єкті: перешийок між оз. Шагани та оз. ОСОБА_4 (район ОСОБА_1) Татарбунарського району, Одеської області. Перевірка проводилась у присутності виконуючої обов'язки керівника - ОСОБА_6 на об'єкті, якій було пред'явлено направлення на проведення позапланової перевірки та службове посвідчення головного інспектора. Проте, під час виїзду на місце проведення позапланової перевірки за вищевказаною адресою представника ОСОБА_3, уповноважена особа суб'єкта містобудівної діяльності на територію, де проводились будівельні роботи, не допустила посадових осіб органу Державного архітектурно-будівельного контролю та не надала необхідні документи на дерев'яний нежитловий будинок (з розмірами сторін 6,45 м х 9,10 м) для тимчасового проживання своїх співробітників, за адресою: перешийок між оз. Шагани та оз. ОСОБА_4 (район маяку) , Татарбунарського району, Одеської області чим порушила п.1 ч.3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.п. 1 п.11 Постанови КМУ №553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю". Головним інспектором були складені наступні документи: акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 10.09.2018, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10.09.2018 року та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.09.2018 року. В.о. керівника ОСОБА_6 від отримання та підпису вищезазначених документів відмовилась, про що головним інспектором був зроблений відповідний запис. Вищезазначені документи були направлені на адресу позивача засобами поштового зв'язку рекомендованим листом, у відповідності з поштовою квитанцією № 347 від 11.09.2018 року, та були вручені Позивачеві 18.09.2018 року згідно з відомостей відстеження сайту Укрпошта, тобто позивач був заздалегідь належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. З отриманих матеріалів справи позивачу було відомо про дату та час розгляду справи, однак позивач не скористався своїми правами та на розгляд справи до ОСОБА_3 не з'явився, пояснень або заперечень від нього не надходило. Враховуючи те, що позивач був заздалегідь повідомлений про дату та час розгляду справи, але до ОСОБА_3 не з'явився, 21.09.2018 року після розгляду матеріалів справи головним інспектором винесено постанову №87/1015-05/1-9396, згідно якої Національний природний парк "Тузловські лимани" визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого п.2 ч.6 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності": недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - та накладено штраф у сумі 55230 грн. Оскільки на розгляд справи представник Національний природний парк "Тузловські лимани" не з'явився, постанова була направлена на адресу позивача засобами поштового зв'язку №916 від 21.09.2018 року та отримана позивачем 25.09.2018 року.

Свідок ОСОБА_6 допитаний в судовому засіданні пояснив суду, що виконуючим обовязки директора Національного природного парку "Тузловські лимани". Та пояснив, що 28.08.2018 року вона була на робочому місті в м. Татарбунари. Та в цей день їй повідомили, що прийшов перевіряючий відповідача ОСОБА_5, представився та розписався в журналі перевірок. В її службовому кабінеті ОСОБА_5 надав для ознайомлення направлення на перевірку та лист на підставі якого призначена перевірка. Оглянувши документи надані для ознайомлення було йому запропоновано надати пояснення, які права порушені особами які звернулись зі скаргою, а потім проводити перевірку, та на питання чи можливо оглянути обєкт вона відповідала, що так, й зателефонувала працівнику парку, щоб той зустрів перевіряючого та показав обєкт, після цього він поїхав сам на обєкт та зробив заміри та його фото та поїхав з парку. Вона з перевіряючим до того була знайома, вони зустрічались раніше та він був обізнаний, що вона є керівником парку. В наступному нею було прийнято рішення про недопущення перевіряючого до перевірки через те, що він не зміг пояснити чиї права були порушенні. В цей же день ОСОБА_6 був зроблений запит до ОСОБА_3 ДАБІ в Одеській області щодо підстав проведення перевірки. На обєкті перевірки, деревяному будинку, розташованому між оз. Шагани та оз. ОСОБА_4 (район маяку) перевіряючого зустрів працівник позивача ОСОБА_7. який разом з перевіряючим ходив по обєкту перевірки, в цей час ОСОБА_5 здійснював фотофіксацію обєкту перевірки. 10.09.2018 року ОСОБА_5 знову приїхав до Національного природного парку "Тузловські лимани". Вона запитала в його чи є відповідь на їх запит, та він повідомив що відповіді немає. Ніяких документів у перевіряючого вона не підписувала.

Свідок ОСОБА_8 допитаний в судовому засіданні пояснив суду, що є начальником дослідної частини Національного природного парку "Тузловські лимани". Та повідомив, що його робоче місце знаходиться в одну приміщенні з директором Національного природного парку "Тузловські лимани" ОСОБА_6. 10.09.2018 року він бачив як прийшов перевіряючий ОСОБА_5 та тримав у руках якись документи. Як потім стало відомо це був акт, протокол про недопущення його до перевірки та припис. ОСОБА_6 повідомила йому, що у неї сьогодні робочий день та відбувається прийом громадян та попросила почекати. Не дочекавшись коли ОСОБА_9 приділить йому увагу він поїхав.

Свідок ОСОБА_10 допитаний в судовому засіданні пояснив суду, що він працює інженером з охорони природи Національного природного парку "Тузловські лимани". 28.08.2018 року він бачив на кордоні ОСОБА_7 разом з перевіряючим. Перевіряючив ходив коло будинку та робив заміри та фото. Будинок знаходиться на перешийок між оз. Шагани та оз. ОСОБА_4 (район маяку).

Ухвалою суду від 10.10.2018 року позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.12.2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та наявності підстав для його часткового задоволення.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання неправомірним та скасування наказу від 21.08.2018 року №151П суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

У відповідності з ч.1 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування

вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт встановлена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 (далі Порядок №553), відповідно до п.5 якого державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно п. 7 Порядку №553 підставами для проведення позапланової перевірки серед іншого є: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Так як встановлено судом оскаржуваний наказ про проведення позапланової перевірки позивача був виданий відповідно до ст. 41 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", п. 7 Порядку №553 та на підставі колективного звернення мешканців Татарбунарського району Одеської області від 08.08.2018 року, яке надійшло з листом Татарбунарської райдержадміністрації від 14.08.2018 року №Ко-263.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що наказ був виданий у відповідності до вимог законодавства, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірним та скасування постанови від 21.09.2018 року №87/1015-05-1-9396 та припису від 10.09.2018 року суд зазначає наступне.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає «Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року (далі - Порядок №553).

Судом встановлено, що на підставі наказу ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.08.2018 р. № 151 П "Про проведення позапланової перевірки", направлення для проведення позапланової перевірки від 21.08.2018 р. №773, звернення Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 21.08.2018 р. №4739, Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_11 В.П.28.08.18р. була проведена позапланова перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства Національним природним парком «Тузловські лимани» щодо будівництва будівлі, у присутності виконуючої обов'язки керівника - ОСОБА_6 на об'єкті: перешийок між оз. Шагани та оз. ОСОБА_4 (район ОСОБА_1) Татарбунарського району, Одеської області.

Під час виїзду на місце проведення позапланової перевірки за вищевказаною адресою перевіряючого, уповноважена особа суб'єкта містобудівної діяльності допустила посадових осіб органу Державного архітектурно-будівельного контролю на територію, де проводились будівельні роботи, але не надала необхідні документи на дерев'яний нежитловий будинок (з розмірами сторін 6,45 м х 9,10 м) для тимчасового проживання своїх співробітників, за адресою: перешийок між оз. Шагани та оз. ОСОБА_4 (район маяку) , Татарбунарського району, Одеської області, а в подальшому листом від 29.08.2018 року №470/01/29-18 (а.с. 27-28) повідомила про відмову у допуску до перевірки чим на думку відповідача порушила п.1 ч.3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.п. 1 п.11 Постанови КМУ №553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю".

Головним інспектором були складені наступні документи: акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 10.09.2018 року (а.с. 79-80), протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10.09.2018 року (а.с. 81-83) та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.09.2018 року (а.с. 84-85).

Згідно положень ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, серед іншого безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Аналогічна норма міститься в п.п. 1 та 2 п. 11 Порядку №553, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Пунктом 12 Порядку №553 визначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю; надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв'язку або вручати особисто під розписку керівнику суб'єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

Разом з тим, у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб'єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб'єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об'єкті під час перевірки складається відповідний акт.

При цьому, п.13 Порядку №553 встановлено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Таким чином, у разі проведення органами державного архітектурно-будівельного контролю позапланової перевірки субєкт містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль має право бути присутнім під час здійснення вказаного заходу, знайомитись з матеріалами перевірки та давати свої пояснення чи заперечення та відповідно, з метою забезпечення присутності представника субєкту перевірки, зазначені органи повинні повідомити позивача щодо наміру проведення перевірки.

Як було встановлено судом 28.08.2018 року директор позивача фактично допустила перевіряючого до проведення перевірки, водночас документи на будинок надані не були, але огляд обєкта був проведений з дозволу керівника та зроблена фото фіксація та його заміри, що спростовує факт не допуску на обєкт перевіряючого.

Тільки після отримання листа від 29.08.2018 року №470/01/29-18 яким було відмовлено у допуску до перевірки, 10.09.2018 року перевіряючим ОСОБА_5 були складені акт про недопущення посадових осіб до перевірки, протокол та припис, з яким він приїхав в парк (місцезнаходження обєкту).

Таким чином є незрозумілим яким чином акт, протокол та припис були складені 10.09.2018 року, тобто після події не допуску до перевірки яка відбулась нібито 28.08.2019 року.

Відповідно до п.11 Порядку №553 передбачено право інспекторів Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки.

На підтвердження не допуску до перевірки представником відповідача були надані копії фотокарток (а.с. 77).

Проте суд не приймає до уваги наявність в матеріалах справи копії фотокарток, оскільки з них неможливо встановити коли саме були зроблені ці фото, так як зображення на них підтверджує дану обставину.

Крім того, представником відповідача не надано обґрунтованих пояснень можливості складення друкованим шляхом та роздрукування на обєкті перевірки за адресою: перешийок між оз. Шагани та оз. ОСОБА_4 (район маяку), Татарбунарського району, Одеської області акту, протоколу та припису, у яких зазначено, що вони складені у присутності ОСОБА_6, від ознайомлення з якими та отримання яких вона відмовилася.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином судом встановлено, що акт про не допуск складений після фактичного допуску до перевірки, але через ненадання будь-яких документів на обєкт перевірки перевіряючому.

Та свідок ОСОБА_6 підтвердила, що документів на обєкт перевірки у позивача відсутні, так як деревяний будинок стоїть на каменних блоках без фундаментів, є тимчасовою спорудою та на нього не потрібно отримувати дозвільні документи, а тому й надати їх неможливо.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки як встановлено судом перевіряючого 28.08.2019 року було допущено до перевірки, та ним робились заміри та фото фіксація обєкту перевірки, суд доходить висновку, що позовна заява в частині скасування припису та постанови підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онерїлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 7, ст.ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Національного природного парку Тузловські лимани до ОСОБА_11 Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №87/1015-05-1-9396 від 21.09.2018 року.

Визнати протиправними та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.09.2018 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст..255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами. Встановленими ст.ст. 293, 295 та з урахуванням п.15.5 Розділу VІІ Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений 14.03.2019 року.

Суддя Е.А.Іванов

.