Справа № 805/1953/18-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2019 року

Київ

справа №805/1953/18-а

адміністративне провадження №К/9901/60765/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №805/1953/18-а

за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа на стороні відповідача: Міністерство юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року (головуючий суддя - Стойка В.В.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Гаврищук Т.Г.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2018 року ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа на стороні відповідача: Міністерство юстиції України, в якому просив:

1.1. визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Мангушського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області;

1.2. зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Мангушського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області;

1.3. зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області надати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

2. Позивач зазначив, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року у справі №805/2752/15-а за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо не призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області та зобов'язання винести відповідний наказ, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року, вирішено визнати неправомірною бездіяльність Державної виконавчої служби України в особі її голови щодо не призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області, в задоволені позовних вимог про призначення на посаду позивача відмовлено.

3. Вказав, що не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанції, він оскаржив її у касаційному порядку. Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2018 року №К9901/1435/18 постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року залишено без змін. Зазначену постанову позивач отримав 6 березня 2018 року. З даним позовом до суду позивач звернувся 13 березня 2018 року, та просить визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити строк звернення до суду з даним позовом.

4. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року, позов залишено без розгляду у зв'язку із пропуском позивачем встановленого строку на звернення до суду.

5. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

6. Касаційна скарга аргументована тим, що бездіяльність відповідача щодо не призначення позивача на відповідну посаду є тривалим правопорушенням, яке продовжується і по теперішній час, а тому суди попередніх інстанцій у даній справі помилково застосували до позивача строки позовної давності.

7. Верховний Суд ухвалою від 17 вересня 2018 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31.05.2018 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.08.2018.

8. Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

10. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 9 вересня 2013 року ОСОБА_1 працює державним виконавцем у Відділі ДВС Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області.

12. 22 травня 2014 року ДВС України винесено наказ 239/к про стажування ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу ДВС Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області.

13. В період з 26 травня по 30 травня 2014 року позивач проходив стажування на базі Головного управління юстиції у Донецькій області та з 2 червня по 6 червня 2014 року на базі ДВС України.

14. За результатами стажування складено позитивний висновок, підписаний начальником управління Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Донецькій області, а також позитивний висновок щодо можливості використання стажиста на державній службі, підписаний заступником голови ДВС України.

15. Відповідно до довідки Головного управління юстиції у Донецькій області про результати спеціальної перевірки відомостей щодо ОСОБА_1, інформації, що перешкоджає зайняттю останнім посади, не виявлено.

16. 9 липня 2014 року начальником управління Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Донецькій області направлено голові ДВС України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Відділу ДВС Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області.

17. Постановою Кабінету міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" вирішено ліквідувати Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

18. Позивач звернувся до суду з позовом до Державної виконавчої служби України про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо не призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області та зобов'язання винести відповідний наказ.

19. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року, у справі №805/2752/15-а позов задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність Державної виконавчої служби України в особі її голови щодо непризначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

20. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача є обґрунтованими та доведеними, але у зв'язку з ліквідацією посади, на яку претендує позивач, та у зв'язку зі зміною суб'єкта, який здійснює призначення на аналогічну посаду у задоволенні вимог про зобов'язання ДВС видати наказ про призначення позивача на посаду начальника відділу ДВС слід відмовити.

21. Таким чином, суди правильно вказали, що позивачу стало достеменно відомо про ліквідацію посади начальника відділу ДВС та про зміну суб'єкта, який здійснює призначення на аналогічну посаду ще у 2015 році - з часу прийняття постанови Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року по справі №805/2752/15-а.

Відповідно, починаючи з цього часу позивач мав всі підстави звернутися до суду з даним адміністративним позовом, однак із позовною заявою звернувся лише 13 березня 2018 року.

22. Верховний Суд України у постанові від 24.11.2015 по справі № 21-3538а15 зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб'єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов'язаний був і міг вчинити.

Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

23. Положеннями статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

24. Зважаючи на те, що про порушення своїх прав з боку відповідача позивачу було достеменно відомо з моменту прийняття постанови Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року по справі №805/2752/15-а, а до суду він звернувся лише у березня 2018 року, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про порушення ним встановленого законом строку для звернення до суду із даним позовом.

25. Твердження позивача про те, що строк позовної давності у цій справі слід відраховувати з дня отримання ним постанови Верховного Суду від 26 лютого 2018 року №К/9901/1435/18 по справі №805/2752/15-а, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як зазначено вище, про факт ліквідації посади начальника відділу ДВС та про зміну суб'єкта, який здійснює призначення на аналогічну посаду, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, позивач дізнався у 2015 році - з моменту прийняття та набрання 26 жовтня 2015 року законної сили постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року.

26. Положеннями статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

27. При цьому, колегія суддів зазначає, що застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

28. Зважаючи на вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

29. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

30. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

31. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

32. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді О.В.Білоус

І.Л.Желтобрюх