Справа № 200/14181/18-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 р. Справа№200/14181/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Марїнському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Великоновосілківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи ОСОБА_1 на Красногорівський МККП Віта з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року, через несплату роботодавцем страхових внесків до Пенсійного фонду України та єдиного соціального внеску. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що цього трудова книжка свідчить, що в спірні періоди з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року він працював на Красногорівський МККП Віта. Фактично на протязі усієї цього роботи на підприємстві із його заробітної плати щомісячно та в повному розмірі проводились відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду України та здійснювалось їх перерахування за призначенням, у тому числі у спірні періоди роботи позивача з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати дії відповідача неправомірними щодо зарахування до його страхового стажу спірних періодів роботи з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року в Красногорівському МККП Віта; зобовязати відповідача зробити перерахунок розміру його пенсії, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року в Красногорівському МККП Віта та виплату пенсії за стажем роботи з урахуванням вищевказаного періоду.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, обґрунтований тим, що до страхового стажу зараховуються періоди трудової та іншої діяльності особи залежно від факту та суми сплачених внесків. Відповідач вважає, що позивачу правомірно не зараховано до страхового стажу періоди роботи з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року через відсутність сплати Красногорівським МККП Віта страхових та єдиного соціального внеску відповідно. Тому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Марїнському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії та відкрито провадження по справі № 200/14181/18-а. Розгляд адміністративної справи № 200/14181/18-а визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання по справі на 13.02.2019 року об 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 13.02.2019 року оголошено перерву по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Марїнському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії до 09-00 год. 13.03.2019 год.

Ухвалою суду від 13.03.2019 року клопотання позивача про заміну відповідача по справі, - задоволено. Замінено неналежного відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Марїнському районі Донецької області на належного - Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, відповідно до пенсійного посвідчення серії ААЕ № 665561 від 17.11.2010 року (а.с.22).

Відповідно до трудової книжки позивача від 22.11.1966 року у період з 05.01.2005 року по теперішній час ОСОБА_1 працює у Красногорівському МККП Віта. Вказане також підтверджено довідкою Красногорівського МККП Віта № 209 від 11.10.2018 року (а.с.12).

Позивач звернувся до заявою про перерахунок пенсії із включенням спірних періодів, однак рішенням відповідача № 4079 від 22.08.2018 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії. Як на підставу для відмови відповідачем у вказаному рішенні зазначено, що комунальним підприємством «Віта» не сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України з грудня 2011 року по теперішній час. Згідно сплачених внесків страховий стаж пенсіонера після перерахунку пенсії складає 01 рік 03 місяці. Також позивачу розяснено, що право на перерахунок пенсії по стажу та заробітку останній набуде при умові набуття 24 місяців страхового стажу (а.с.11).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі -Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Як передбачено частиною 2 ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171).

Згідно з ч. 1 ст.16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

Довідкою Красногорівського МККП Віта № 209 від 11.10.2018 року підтверджено сплату страхових внесків та єдиного соціального внеску за оспорюваний період. Вказана довідка про сплату страхових внесків відповідачем не спростована. Доказів на підтвердження правомірності дій управління Пенсійного фонду відповідачем до суду не надано.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином, несплата за доводами відповідача страхувальником страхових внесків та єдиного соціального внеску за період з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року не може слугувати підставою для не зарахування зазначених періодів до страхового стажу позивача.

Отже, позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів його роботи з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року в Красногорівському МККП Віта, а також зобовязання відповідача зробити перерахунок розміру пенсії позивача, зарахувавши до його страхового стажу періоди його роботи з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року в Красногорівському МККП Віта, підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про зобовязання сплатити суму недорахованої (невиплаченої) суми пенсії, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Необхідними умовами застосування наведеної норми є: 1) факт нарахування сум пенсій за минулий час, що підтверджується відповідними доказами; 2) доведеність вини пенсійного органу - наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких є невиплата сум пенсій.

Отже, виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку про необхідність зобовязання відповідача сплатити суму недорахованої (невиплаченої) суми пенсії у звязку з незарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 оспорюваного періоду, а саме з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року.

Оцінюючи вказані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч.2 ст.2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 704, 80 грн. згідно квитанції від 27.11.2018 року № 58 (а.с. 3).

Відповідно до положень частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 704, 80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 244-247, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85500, Донецька обл., смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, б.103) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи на Красногорівському міському комбінаті комунальних підприємств Віта з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року.

Зобовязати Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зробити перерахунок розміру пенсії, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на Красногорівському міському комбінаті комунальних підприємств Віта з вересня 2010 року по грудень 2010 року і з липня 2011 року по серпень 2018 року та сплатити на користь ОСОБА_1 суму недорахованої (невиплаченої) суми пенсії у звязку з не зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 зазначених періодів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18.03.2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голуб В.А.