Справа № 560/171/19
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/171/19
РІШЕННЯ

іменем України

18 березня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України в частині зменшення премії ОСОБА_1 та зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України до нарахувати та виплатити грошові кошти в сумі 17502 грн. 68 коп., на яку була зменшена премія ОСОБА_1 в 2017-2018 роках; 2) визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України в частині зменшення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за 2017-2018 рік ОСОБА_1 та зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України до нарахувати та виплатити грошові кошти в сумі 4373 грн. 50 коп., на яку були зменшена надбавка за роботу в умовах режимних обмежень; 3) визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України незаконними в частині не виплати коштів ОСОБА_1 на оздоровлення в розмірі посадового окладу та зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2017 рік в сумі 3100 грн.; 4) зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України видати нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з врахуванням зміненої надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премії.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 02.08.2017 ним було подано рапорт на відпустку за 2017 рік з 04.09.2017 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення, проте начальник УЗЕ в Хмельницькій області залишив даний рапорт без руху, без будь-якого обґрунтування. Вважає необґрунтованою відмову у виплату коштів в розмірі посадового окладу (3100 грн.) на оздоровлення.

Щодо зменшення премії за відповідні періоди, вказує, що протягом 2017 -2018 років йому було зменшено премію, яка в подальшому була перерахована, але з меншими відсотками. Будь-яких підтверджень допущення ним порушень відсутні, і відповідні накази про зменшення йому премії також відсутні. Також вказує, що в лютому-квітні 2018 року не виплачено по 372 грн. на суму 1116 грн., а в липні 2018 року протягом 18 днів було нараховано 43% премії, а 13 днів - 71 %, що на 2961 грн. 06 коп. менше. Загальна сума недоплаченої премії становить 17502,68 грн.

Окрім того, йому була зменшена надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (таємність) у квітні, жовтні 2017, травні та липні 2018 року, а в березні, листопаді та грудні 2017 року та в період з січня по квітень 2018 року дана надбавка не нараховувалась і не виплачувалась взагалі. Загальна сума невиплаченої надбавки становить 4373,50 грн.

Ухвалами суду від 18.01.2019 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (арк. спр. 2-3), та витребувано у відповідача докази (арк. спр. 44-45).

31.01.2019 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що виплата премії є правом, а не обов'язком керівника, яке має ґрунтуватися на якості виконання працівником визначених показників та особистому вкладі поліцейського в загальні результати служби.

Щодо виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2017 рік, звертає увагу на те, що до Департаменту захисту економіки Національної поліції України у 2017 році рапорти ОСОБА_1 про виплату йому матеріальної допомоги за 2017 рік не надходили. Його скарг щодо неправомірних дій керівника управління захисту економіки в Хмельницькій області ДЗЕ НПУ стосовно безпідставного непогодження рапортів на відпустку та виплату матеріальної допомоги за 2017 рік до Департаменту також не надходило. Рапорт про надання йому відпустки та виплату матеріальної допомоги за 2017 рік надійшов до Департаменту 26.01.2018 року. Департамент не мав об'єктивної можливості виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2017 рік в 2018 році, оскільки відповідні асигнування на зазначені цілі у 2018 році не передбачались і не могли бути передбачені в силу вимог пункту 12 статті 23 глави IV Бюджетного кодексу України.

Щодо невиплаченої ОСОБА_1 надбавки в умовах режимних обмежень у 2017-2018 роках. Надбавка за роботу в умовах режимних обмежень ОСОБА_1 виплачувалась у розмірі 15 відсотків до посадового окладу у періоди: 1) з 16.11.2016 по 28.02.2017 відповідно до наказу Департаменту від 13.12.2016 № 324 о/с. Припинено її виплату у зв'язку із звільненням ОСОБА_1 з посади згідно з наказом Департаменту від 01.03.2017 № 84 о/с; 2) з 18.04.2017 по 01.10.2017 відповідно до наказу Департаменту від 26.05.2017 № 176 о/с. Припинено її виплату у зв'язку із звільненням ОСОБА_1 з посади на підставі наказу Департаменту від 02.10.2017 № 299 о/с; 3) з 15.05.2018 по 10.08.2018 - встановлено наказом Департаменту від 21.05.2018 № 516 о/с. Припинено її виплату у зв'язку із звільненням ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі наказу Департаменту від 08.08.2018 № 197 о/с. У період з 03.10.2017 по 14.05.2018 позивачу надбавка за роботу в умовах режимних обмежень не встановлювалась, оскільки у цей період ОСОБА_1 перебував на лікарняному, та у лютому і в березні 2018 року - у відпустці, тому не опрацьовував відомості, що містять державну таємницю (арк. спр. 50-58).

11.02.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує, зокрема, що накази, які виносились з січня по грудень 2107 року та з січня по серпень 2018 року в частині зменшення премії ОСОБА_1 не були нічим обґрунтовані, з зазначених наказів не зрозуміло яке допущено порушення (проступок) ОСОБА_1, що стало причиною зменшення премії. Щодо невиплати надбавки в умовах режимних обмежень у 2017-2018 роках, то обставини, викладені у відзиві, не відповідають вимогам нормативних актів, зокрема, Порядку та умов виплати одноразового грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальний закладів МВС із специфічними умовами навчання, який затверджений наказом МВС України №260 від 06.04.2016 року, згідно якого, зокрема, зберігається виплата грошового забезпечення на час тимчасової непрацездатності (арк. спр. 123-124).

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Наказом №197 о/с від 08.08.2018 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) (арк. спр. 62).

На виконання постанов Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.03.2018 та 02.04.2018 у справі № 822/3518/17 наказом Департаменту від 20.04.2018 № 90 о/с(далі - Наказ №90) позивача поновлено на посаді начальника відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві, аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин, інфраструктури та інтелектуальної власності управління захисту економіки в Хмельницькій області з 02 жовтня 2017 року із виплатою на його користь різниці в грошовому забезпеченні за час перебування на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №4 (м. Теофіполь) управління захисту економіки в Хмельницькій області (арк. спр. 61).

Відповідно до вказаного вище Наказу №90 позивачу здійснено перерахунок премії, яка становила наступні розміри згідно наказів "Про встановлення премій":

- у вересні 2017 року позивачеві встановлено 50% премії за рекомендованого розміру згідно з асигнуваннями - 80 %, що становила 3 420 грн.;

- у жовтні 2017 року позивачеві встановлено 68 % премії за рекомендованого розміру згідно з асигнуваннями - 88 %, що становила 3 894,19 грн. (після перерахунку грошового забезпечення у зв'язку з поновленням - 4305,48 грн.);

- у листопаді 2017 року позивачеві встановлено 58 % премії за рекомендованого розміру згідно з асигнуваннями - 88 %, що становила 3 335 грн. (після перерахунку грошового забезпечення у зв'язку з поновленням - 3697,50 грн.);

- у грудні 2017 року позивачеві встановлено 68 % премії за рекомендованого розміру згідно з асигнуваннями - 88 %, що становила 3 891,45 грн. (після перерахунку грошового забезпечення у зв'язку з поновленням - 4314,43 грн.);

- у січні 2018 року позивачеві встановлено 68 % премії за рекомендованого розміру згідно з асигнуваннями - 88 %, що становила 3 910 грн. (після перерахунку грошового забезпечення у зв'язку з поновленням - 4335 грн.);

- у лютому 2018 року позивачеві встановлено 80% премії за рекомендованого розміру згідно з асигнуваннями - 80 %, що становила 4600 грн. (після перерахунку грошового забезпечення у зв'язку з поновленням - 5100 грн.);

- у березні 2018 року позивачеві встановлено 80% премії за рекомендованого розміру згідно з асигнуваннями - 80 %, що становила 4600 грн. (після перерахунку грошового забезпечення у зв'язку з поновленням - 5100 грн.);

- у квітні 2018 року позивачеві встановлено 80% премії за рекомендованого розміру згідно з асигнуваннями - 80 %, що становила 4600 грн. (після перерахунку грошового забезпечення у зв'язку з поновленням - 5100 грн.);

- у травні 2018 року позивачеві встановлено 43 % премії за рекомендованого розміру згідно з асигнуваннями - 73 %, що становила 2850,90 грн.;

- у червні 2018 року позивачеві встановлено 43 % премії за рекомендованого розміру згідно з асигнуваннями - 73 %, що становила 2941, 20 грн. (арк. спр. 67-68, 84-93).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №260 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

У пункті 12 розділу 2 Порядку № 260 визначено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Підпунктом 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Наказом ДЗЕ НПУ від 16 грудня 2016 року № 762 затверджене Положення про преміювання поліцейських Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі - Положення), відповідно до п.2 р.ІІ якого розмір премій поліцейських затверджується начальником ДЗЕ відповідним наказом. Згідно з п.4 розділу ІІІ Положення розмір премії визначається за показниками, зазначеними в підпункті 1 розділу ІІ цього Положення, та залежно від особистого вкладу поліцейського в загальні результати служби. Розділом IV визначено умови зменшення або позбавлення розміру премії, а згідно з п.4 цього розділу рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному обсязі оформлюється наказом начальника (арк. спр. 117-118).

Отже, виходячи з наведених норм законодавства, виплата та розмір премії залежить: 1) від наявності відповідних бюджетних асигнувань, 2) від оцінки керівництва поліцейського його особистого внеску в загальні результати служби. При цьому, визначення позивачу премії згідно наказів, якими встановлювалися премії у вищевказані періоди у меншому розмірі, порівняно з рекомендованим згідно з бюджетним асигнуванням, не є рішенням про зменшення розміру премії, а є управлінським рішенням керівництва про первинне встановлення премії. Відповідно, у відповідача не було й підстав приймати наказ, визначений пунктом 12 розділу 2 Порядку № 260 та п.4 розділу ІV Положення, про зменшення її розміру, оскільки такий наказ приймається у разі попереднього встановлення премії наказом керівника.

Також, законодавством не визначено фіксований розмір премії, який має встановлюватися щомісяця. Розмір премії поліцейським затверджується начальником відповідним наказом, що є його дискреційним повноваженням.

У постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі №805/1182/17-а викладено правову позицію, згідно якої встановлення премії є правом, а не обов'язком керівника, і її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Відтак, доводи позивача про те, що йому протиправно визначено розмір премії у меншому розмірі у вересні 2017 року - січні 2018 року, травні - червні 2018 року, є помилковими. При цьому, суд не наділений повноваженнями щодо оцінки розміру вкладу позивача в результати роботи служби, оскільки це буде втручанням в дискреційні повноваження відповідача.

Також є необґрунтованими доводи позивача про те, що в лютому-квітні 2018 року йому не виплачено по 372 грн. премії (на суму 1116 грн.), які, до того ж, спростовуються розрахунковими листами за лютий - травень 2018 року (арк. спр. 71-73).

Щодо визначення у липні 2018 року премії позивачу у розмірі 43% за 18 днів (1-18 дні місяця), та 71% за 13 днів (19-31 дні місяця), що підтверджується розрахунковими листами за липень-серпень 2018 року (арк. спр. 74), суд зазначає наступне. Вказані зміни здійснено відповідно до наказу від 23.08.2018 за №853, яким передбачено зробити перерахунок премії за минулий період (за липень 2018 року позивачу було встановлено премію у розмірі 71%, згідно наказу від 24.07.2018 за №754 (арк. спр. 94)) в зв'язку з штатними змінами згідно з додатком №1 (яким, в свою чергу, визначено саме такий розмір премії ОСОБА_1 - 43%, та суму зменшення премії за липень 2018 року у розмірі 1233,40 грн.) (арк. спр. 95).

Отже, за спірний період премія була нарахована та виплачена позивачу відповідно до наказів керівника. При цьому, зазначені накази позивачем в судовому порядку не оскаржувались. Як наслідок, позивач просить стягнути з відповідача суму премії, яка йому не була нарахована, і за відсутності підстав для такого донарахування.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Департаменту захисту економіки Національної поліції України в частині зменшення премії ОСОБА_1 та зобов'язання відповідача донарахувати та виплатити грошові кошти в сумі 17502 грн. 68 коп. є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо виплати ОСОБА_1 надбавки в умовах режимних обмежень у 2017-2018 роках, суд звертає увагу на наступне.

Відповідач зазначає, що надбавка за роботу в умовах режимних обмежень ОСОБА_1 виплачувалась у розмірі 15 відсотків до посадового окладу у періоди:

- з 16.11.2016 по 28.02.2017 відповідно до наказу Департаменту від 13.12.2016 № 324 о/с (арк. спр. 104). Припинено її виплату у зв'язку із звільненням ОСОБА_1 з посади начальника відділу згідно з наказом Департаменту від 01.03.2017 № 84 о/с (арк. спр. 59).

- з 18.04.2017 по 01.10.2017 відповідно до наказу Департаменту від 26.05.2017 № 176 о/с (арк. спр. 105). Припинено її виплату у зв'язку із звільненням ОСОБА_1 з посади начальника відділу на підставі наказу Департаменту від 02.10.2017 № 299 о/с (арк. спр. 60);

- з 15.05.2018 по 10.08.2018 - встановлено наказом Департаменту від 21.05.2018 № 516 о/с (арк. спр. 106). Припинено її виплату у зв'язку із звільненням ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі наказу Департаменту від 08.08.2018 № 197 о/с (арк. спр. 62).

Також, ОСОБА_1 перебував на лікарняному, про що свідчать лікарняні листи та довідки про тимчасову непрацездатність за № 028576 (05.10.2017-08.10.2017, арк. спр. 109), № 219946 (09.10.2017-21.10.2017, арк. спр. 110), № 374197 (01.11.2017-03.11.2017, арк. спр. 111), № 002563 (23.11.2017-01.12.2017, арк. спр. 112), № 002738 (26.12.2017-29.12.2017, арк. спр. 113), № 002758 (04.01.2018-10.01.2018, арк. спр. 114), № 003132 (22.03.2018-02.04.2018, арк. спр. 115), № 003448 (17.05.2018-21.05.2018, арк. спр. 116).

Крім цього, позивач також перебував у відпустці:

- з 13.02.2018 по 22.03.2018 відповідно до наказу від 05.02.2018 за №23 о/с (арк. спр. 64);

- з 18.06.2018 по 18.07.2018 відповідно до наказу від 05.06.2018 за №121 о/с (арк. спр. 63).

Відповідно до ст.30 Закону України "Про державну таємницю" №3855-XII у разі, коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 5-6 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414, такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов'язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці. Персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу.

Пунктом 7 розділу II Порядку № 260 (в редакції, чинній з 27.05.2016) визначено, що надбавка за службу в умовах режимних обмежень установлюється поліцейським за займаною посадою наказом по особовому складу на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу.

Пунктом 7 розділу II Порядку № 260 (в редакції, чинній з 06.06.2017) передбачено, що поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов'язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації.

Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови їх призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад відповідного органу поліції, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, надання йому доступу до державної таємниці та постійної роботи із секретною інформацією або її носіями.

Виплата надбавки за службу в умовах режимних обмежень припиняється з дня:

- звільнення з посади, за якою вона була встановлена;

- припинення доступу до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці;

- закінчення науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт.

Припинення виплати встановленої раніше надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється на підставі відповідного наказу керівника органу поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.01.2018 р. N 50 абзац дев'ятий пункту 7 розділу II викладено у наступній редакції - установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови надання їм допуску та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

В постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі №802/74/15-а зазначено, що виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу.

Отже, у відповідача не було підстав для нарахування позивачу відповідної надбавки у спірні періоди за відсутності наказів про встановлення позивачу такої надбавки за займаною ним посадою, що відповідає наведеним нормам законодавства та правовій позиції Верховного Суду.

Щодо доводів позивача про те, що відповідно до п.3 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим від виконання службових обов'язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці через хворобу, зберігається виплата грошового забезпечення в розмірі, що вони отримували на день хвороби, з розрахунку посадового окладу, встановленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що позивачу не нараховувалась та не виплачувалась відповідна надбавка саме за той час, коли був відсутній наказ про встановлення такої набавки, що повністю відповідає вимогам законодавства. За інші періоди така надбавка нараховувалась та виплачувалась.

Зокрема, вказані вище періоди тимчасової непрацездатності (з 05.10.2017 по 02.04.2018) припали саме на той час, коли був відсутній відповідний наказ про встановлення надбавки, і лише період тимчасової непрацездатності з 17.05.2018 по 21.05.2018 припав на час існування такого наказу (з 15.05.2018), однак розрахунковим листом за травень 2018 року підтверджується нарахування надбавки за таємність з 15 по 31 травня 2018 року (арк. спр. 73), тобто надбавка у період тимчасової непрацездатності з 17.05.2018 по 21.05.2018 була нарахована і виплачена позивачу.

Аналогічно, час відпустки з 13.02.2018 по 22.03.2018 також припав на період, коли був відсутній наказ про встановлення такої набавки. При цьому, на період відпустки з 18.06.2018 по 18.07.2018 такий наказ існував, однак розрахунковими листами за червень-липень 2018 року підтверджується нарахування та виплата надбавки за таємність у червні-липні 2018 року у повному обсязі. У серпні 2018 року позивачу був здійснений перерахунок за липень 2018 року, згідно якого посадовий оклад склав 1800 грн., надбавка за таємність - 270 грн., тобто 15% від посадового окладу, що відповідає встановленому розміру такої надбавки (арк. спр. 74).

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача в частині зменшення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за 2017-2018 рік ОСОБА_1 та зобов'язання до нарахувати та виплатити грошові кошти в сумі 4373 грн. 50 коп. також не підлягають задоволенню.

Щодо невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2017 рік, суд зазначає наступне.

Позивач вказує, що 02.08.2017 ним був поданий рапорт на відпустку за 2017 рік з 04.09.2017 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення, який був підписаний керівниками відповідних структурних підрозділів, окрім начальника УЗЕ в Хмельницькій області (арк. спр. 8).

23 листопада 2017 року за вхідним № 3319 було подано рапорт про надання чергової відпустки за 2017 рік з 4 грудня 2017 року, який, згідно листа Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки від 29.11.2017 за №603/39/121/01-2017 (котрий був наданий у відповідь на адвокатський запит) залишено без розгляду на підставі значного некомплекту у міжрайонному відділі. Також вказано, що позивач виявив бажання відбувати чергову основну та додаткову відпустки за 2017 рік у лютому та серпні 2017 року, однак з рапортом про надання таких відпусток у вказаний період часу не звертався (арк. спр. 10).

При цьому, керівникам управлінь та відділів Департаменту, начальникам управлінь захисту економіки в областях та місті Києві був спрямований лист від 30 листопада 2017 року № 16963/39/03-2017, в якому зазначено що, відповідно до листа ДФЗБО Національної поліції України від 28.11.2017 № 4768/29/2/01-2017 та з метою оперативного опрацювання потреби в асигнуваннях для нарахування заробітної плати цивільному персоналу та грошового забезпечення поліцейським на грудень 2017 року, а також у зв'язку із закінченням бюджетного 2017 року необхідно в термін до 06.12.2017 надати до відділу кадрового забезпечення Департаменту матеріали про переміщення, звільнення та відрядження особового складу, відпустки з виплатою матеріальної допомоги, реалізація яких передбачає фінансові виплати (арк. спр. 11).

Листом від 06.12.2017 за №703, який був наданий у відповідь на адвокатський запит, Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки зазначило, що рапорт ОСОБА_1 про надання основної відпустки в серпні 2017 року залишився без розгляду. Надання відпусток співробітникам Управління у 2017 році здійснювалось відповідно до графіка, який складався з урахуванням особистих інтересів працівників, однак у визначений період ОСОБА_1 до керівництва Управління не звертався, а на час звернення у відпустках перебувала велика кількість співробітників згідно графіка (арк. спр. 13-14).

Рапорт від 26.01.2018 про надання позивачу відпустки та виплату матеріальної допомоги за 2017 рік надійшов до Департаменту захисту економіки Національної поліції України 26.01.2018 (арк. спр. 65).

Листом відповідача від 15.11.2018 за №231аз (який був наданий у відповідь на адвокатський запит) повідомлено, що матеріальна допомога на оздоровлення за 2017 рік ОСОБА_1 не виплачувалась. Допомогу на оздоровлення було виплачено у червні 2018 року. Матеріальну допомогу на оздоровлення за 2017 рік не може бути виплачено у 2018 році (арк. спр. 17-18).

Суд звертає увагу на те, що пунктом 13 розділу II Порядку № 260 передбачено, що поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік надається матеріальна допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Допомога для оздоровлення надається поліцейському за його рапортом, погодженим керівником фінансового підрозділу, в межах асигнувань на зазначені цілі.

Згідно з п.1 ст.3 глави І Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. При цьому, відповідно до ч.12 ст.23 глави IV Бюджетного кодексу України усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду.

У 2018 році матеріальна допомога позивачу на оздоровлення за 2018 рік була виплачена, що підтверджується розрахунковим листом за червень 2018 року (арк. спр. 74), а пунктом 13 розділу II Порядку № 260 визначено, що матеріальна допомога для оздоровлення надається один раз на рік. Також виплата допомоги на оздоровлення декілька разів протягом одного бюджетного року не може здійснюватись, згідно вимог пункту 12 статті 23 глави IV Бюджетного кодексу України, що, відповідно, дає підстави зробити висновок про відсутність законних підстав для виплати позивачу матеріальної допомоги для оздоровлення в 2018 році двічі, а саме за 2017 рік та за 2018 рік за заявами, поданими в 2018 році.

Отже, судом не встановлено протиправності дій відповідача щодо невиплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2017 рік, оскільки у вказаному році відповідний рапорт до Департаменту захисту економіки Національної поліції України не надходив. Таким чином, відсутні підстави й для зобов'язання відповідача для виплати такої матеріальної допомоги.

Дії (бездіяльність) Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки щодо непогодження та неспрямування до відповідача рапортів позивача у 2017 році (про що позивачу було відомо ще у 2017 році, у тому числі за наслідками направлення адвокатських запитів та отримання відповідей на них) не є предметом розгляду даної справи.

Як наслідок, відсутні підстави й для задоволення похідної позовної вимоги - зобов'язання відповідача видати нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з врахуванням зміненої надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премії.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд, з урахуванням наведених правових позицій Верховного Суду, дійшов висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів, що діяв у межах закону при невиплаті спірних сум, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов не задовольняється.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 березня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,29001 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Департамент захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10, м.Київ, 01061 , код ЄДРПОУ - 40111732)

Головуючий суддя ОСОБА_2