Справа № 1740/2330/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1053/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Глушка І.В., Коваля Р.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Дорошенко Н.О., м. Рівне) у справі №1740/2330/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України в якому просив визнати передачу скарги та неналежний розгляд звернення заступником прокурора Рівненської області Т. Ільящук з Генеральної прокуратури України в прокуратуру Рівненської області бездіяльністю та неналежним розглядом скарги порушенням прав, визначених ст. ст. 3;40; 55 ч.5; 21 Конституції України, а також порушенням ст.ст.123, 19 ч.2, 40 Конституції України, ст. ст. 7 ч. ч. 1,4; 18 ч.1 п.6; 19 ч.1 пп. 1,4,5,9 Закону України "Про звернення громадян", ст. 3 ч. 1 п.п. 1,2 Закону України "Про прокуратуру" та розділу І п.п. 2,4; розділ ІІІ п. 20 Наказу Генерального прокурора України №357 "Про затвердження Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України", від 20.12.2017; зобов'язати Генеральну прокуратуру України провести повну, всесторонню та об'єктивну перевірку скарги від 10.05.2018 та надати по ній відповідь на виконання вимог ст. ст. 19 ч.2, 40 Конституції України, ст. ст. 7 чч. 1,4; 18 ч.1 п.6; 19 ч.1 пп. 1,4,5,9 Закону України "Про звернення громадян"; розділу І п.п. 2,4; розділ ІІІ п. 20 Наказу Генерального прокурора України №357 "Про затвердження Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України", від 20.12.2017.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 (утримується у Державній установі "Городищенська виправна колонія (№96)", с. Городище, Рівненський район, Рівненська область, 35341, РНОКПП НОМЕР_1) до Генеральної прокуратури України (вул. Різницька, 13/15, м. Київ-11, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.05.2018.

Зобов'язано Генеральну прокуратуру України розглянути скаргу ОСОБА_2 від 10.05.2018 відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що за нормами чинного законодавства Генеральна прокуратура України зобов'язана приймати до свого провадження лише ті скарги та звернення, за якими прийнято рішення підпорядкованим прокурором, який є керівником прокуратури. Таким органом є прокуратура Рівненської області, а керівником - прокурор Рівненської області. Водносав за зверненням ОСОБА_2 не було прийнято остаточне рішення керівником регіональної прокуратури, а тому розгляд порушених питань не відноситься до компетенції Генеральної прокуратури України та був передчасним. Таким чином, рішення прийняте Генеральною прокуратурою України за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 повністю відповідає вимогам законодавства.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу за вх. №К-4705/19 від 01 березня 2019 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права. Позивач вважає, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 06.03.2018 ОСОБА_2, який утримується в ДУ "Городищенська ВК (№96)", звернувся в Генеральну прокуратуру України зі скаргою на бездіяльність прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчука Д.В. щодо перешкоджання виправною установою в 2017 році реалізації його права на оплачувану працю.

Дана скарга позивача була скерована Генеральною прокуратурою України до прокуратури Рівненської області для розгляду.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_2, яке надійшло з Генеральної прокуратури України, щодо незабезпечення адміністрацією ДУ "Городищенська ВК (№96)" оплачуваною працею та з інших питань, прокуратурою Рівненської області листом від 16.04.2018 №16-1708-17 за підписом заступника прокурора області Т.Ільящук надано відповідь щодо перевірки повноти розгляду звернення із указаних питань та відсутності порушень з боку адміністрації ДУ "Городищенська ВК (№96)".

10.05.2018 ОСОБА_2 звернувся до Генеральної прокуратури України із скаргою, в якій просив: 1. Провести належну перевірку дій прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В. по фактах, викладених у його скарзі від 06.03.2018; 2. При проведенні перевірки витребувати: а) з Рівненського окружного адміністративного суду постанову від 29.09.2017 справа №817/1086/17; б) з Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області матеріали прокурорської перевірки по поданій ОСОБА_2 скарзі від 16.06.2017; в) з Рівненського районного суду Рівненської області ухвалу від 26.12.2017 справа №569/15206/16-к та технічний запис по даній справі за 26.12.2017; 3. За вчинені протиправні дії притягнути прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В. до встановленої законом відповідальності; 4. Про прийняте рішення повідомити ОСОБА_2

17.05.2018 Генеральна прокуратура України надіслала на адресу Прокуратури Рівненської області лист за №16/2-29751-18 для організації розгляду звернення ОСОБА_2, щодо можливого неналежного розгляду попередніх скарг та з інших питань.

Про результати розгляду звернення, яке надійшло з Генеральної прокуратури України, щодо можливих неправомірних дій прокурора Рівненської місцевої прокуратури та з інших питань, Прокуратура Рівненської області повідомила позивача листом від 18.06.2018 №16-1708-17 за підписом заступника прокурора області Т.Ільящук (а.с.13).

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до частин 1, 3, 4 ст.15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

За нормами статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до абзацу другого ч.3 ст.17 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Прокурором вищого рівня є:

1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури - керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов'язків;

2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів регіональної прокуратури - керівник регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов'язків;

3) для керівника місцевої прокуратури, його першого заступника та заступників - керівник відповідної регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов'язків;

4) для керівника регіональної прокуратури, його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Генеральної прокуратури України - Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов'язків;

5) для першого заступника та заступника Генерального прокурора - Генеральний прокурор.

Відповідно до статті 40 Конституції України, Законів України "Про звернення громадян", "Про статус народного депутата України", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про комітети Верховної Ради України", статті 9 Закону України "Про прокуратуру" та з метою забезпечення реалізації прав громадян на особисте звернення до органів прокуратури України наказом Генеральної прокуратури України від 20.12.2017 №357, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2018 р. за №65/31517, затверджено Інструкцію про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України (далі - Інструкція №357).

Відповідно до п. 20 Розділу ІІІ "Розгляд звернень громадян, депутатських звернень і запитів" Інструкції №357 звернення громадян, у яких порушені питання не належать до повноважень органів прокуратури, відповідно до статті 7 Закону України "Про звернення громадян" відповідальними підрозділами, керівниками місцевих прокуратур або їх першими заступниками та заступниками, керівниками структурних підрозділів цих прокуратур у термін не більше п'яти днів надсилаються за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянин, який подав звернення. Якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення, воно в той самий строк повертається громадянину з відповідним роз'ясненням.

У разі необхідності заявнику роз'яснюються компетенція органів прокуратури, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненні питань, функції Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та право на звернення до суду. Забороняється направляти звернення громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до п.п. 10, 11 Розділу V "Порядок вирішення звернень і запитів, надання відповідей" Інструкції №357 у разі відмови в задоволенні звернень у відповіді зазначаються мотиви прийнятого рішення з посиланням на норми законодавства, а також роз'яснення порядку його оскарження. Рішення про відмову в задоволенні звернень у регіональній і місцевій прокуратурах приймають та відповідь підписують керівники цих прокуратур або їх перші заступники чи заступники у межах повноважень та відповідно до вимог законодавства, повторних звернень - виключно керівник прокуратури.

У Генеральній прокуратурі України рішення про відмову в задоволенні звернень приймають керівники самостійних структурних підрозділів, їх заступники. У разі незгоди заявника з таким рішенням відповідь заявнику надається за підписом заступників Генерального прокурора, заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або виконувача його обов'язків.

Остаточну відповідь заявнику про відмову в задоволенні звернення надає керівник прокуратури з одночасним повідомленням про припинення розгляду звернення відповідно до вимог законодавства.

В поданій 10.05.2018 Генеральній прокуратурі України скарзі (реєстраційний номер №108254-18 від 15.05.2018) позивач порушував питання щодо проведення відповідачем належної перевірки дій прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В. по фактах, викладених у скарзі від 06.03.2018. ОСОБА_2

Розглянувши скаргу ОСОБА_2 в даній частині, заступник прокурора Рівненської області Т. Ільящук в листі від 16.04.2018 №16-1708-17 вказав з приводу позиції прокурора, який заперечував проти клопотання захисника про зарахування ОСОБА_2 строку попереднього ув'язнення у строк покарання, що така позиція прокурора пов'язана з тим, що Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання" застосовується до осіб, засуджених до позбавлення волі, довічне позбавлення волі є окремим видом покарання, згідно зі ст. 551 КК України, а практика судів із цих питань є неоднаковою.

Зі змісту вказаної скарги від 10.05.2018, адресованої до Генеральної прокуратури України, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 оскаржував протиправність проведення заступником прокурора Рівненської області Т.Ільящук перевірки дій (бездіяльності) прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В., результати якої викладені у листі від 16.04.2018 №16-1708/17.

Генеральна прокуратура України листом від 17.05.2018 №16/2-29751-18 направила звернення ОСОБА_2 щодо неналежного розгляду попередніх скарг та з інших питань до прокуратури Рівненської області, вказавши на необхідність організувати дієвий розгляд силами апарату прокуратури області, а за наявності підстав ужити заходів прокурорського реагування (а.с.39).

Матеріалами справи підтверджено, що Генеральна прокуратура України скерувала скаргу ОСОБА_2 від 10.05.2018 щодо неналежного розгляду прокуратурою Рівненської області його скарги від 06.03.2018 до органу, дії якого оскаржувалися.

Листом Прокуратури Рівненської області від 18.06.2018 №16-1708-17, за підписом заступника прокурора Рівненської області Т. Ільящук, позивачу була надана відповідь на скаргу від 10.05.2018.

Суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції, що направлення відповідачем скарги ОСОБА_2 від 10.05.2018 для розгляду до прокуратури Рівненської області, яка уже розглядала скаргу від 06.03.2018 і щодо відмови в задоволенні якої позивач висловив свою незгоду є неправомірним.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону №1697-VII для керівника регіональної прокуратури, його першого заступника та заступників прокурором вищого рівня є Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов'язків, який має право надавати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом.

Взявши до уваги викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що Генеральна прокуратура України не здійснила належного розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.05.2018, чим допустила протиправну бездіяльність.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі №1740/2330/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді І. В. Глушко
Р. Й. Коваль