Справа № 817/589/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2173/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.

судді Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року ( суддя Щербаков В.В., розглянуто в порядку письмового провадження, повний текст складено 03.09.2018 року) у справі № 817/589/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (відповідач, ГУ Держгеокадастру у Рівненській області) яким просив визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою про відведення земельної ділянки та надання її власність, площею 1,4130га, «для ведення особистого селянського господарства» на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області, викладених в листах №О-1156/0-2787/0/6-17 від 31.03.2017 та №О-1156/1-3194/0/6-17 від 14.04.2017; зобовязати ГУ Держгеокадастру у Рівненській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, площею 1,4130га, «для ведення особистого селянського господарства» на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області в порядку п.9 ст.118 Земельного кодексу України; зобовязати ГУ Держгеокадастру у Рівненській області подати звіт про виконання рішення у даній справі.

В обгрунтування позовних вимог посилається на наступне. Позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Рівненської області №17-2889/16-16-СГ від 13.07.2016. Вказує про те, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. Також вказує про те, що даний проект землеустрою було погоджено в порядку встановленому в ст.186-1 Земельного кодексу України, про що свідчить висновок №746/82-17 від 27.02.2017. Зазначає про те, що державним кадастровим реєстратором було здійснено реєстрацію заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, перевірено відповідність поданих документів вимогам законодавства та було присвоєно кадастровий номер земельній ділянці щодо якої було розроблено проект землеустрою. Вказує про те, що відповідно до вимог п.9 ст.118 Земельного кодексу України звернувся до органу виконавчої влади з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність площею 1,4130га для ведення особистого селянського господарства на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області. До клопотання було долучено примірник проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та копію витягу з Державного земельного кадастру про дану земельну ділянку. Зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Рівненської області листом №О-1156/0-2787/0/6-17 від 31.03.2017 відмовило в задоволенні клопотання щодо затвердження проекту землеустрою з підстав невідповідності вимогам чинного законодавства, встановленим нормам та правилам. Позивач вказує про те, що повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру у Рівненської області щодо затвердження проекту землеустрою, проте листом №О-1156/1-3194/0/6-17 від 14.04.2017 знову було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки, з підстав не врахування зауважень вказаних у листі №О-1156/0-2787/0/6-17 від 31.03.2017. Додатково зазначив, що ним було вчинено всі дії, які передбачені чинним законодавством України, для затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року у справі № 817/589/17 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області, площею 1,4130га, для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність ОСОБА_1, викладені в листах від 31.03.2017 №О-1156/0-2787/0/6-17 та від 14.04.2017 №О-1156/1-3194/0/6-17. Зобовязано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області, площею 1,4130 га, для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність ОСОБА_1.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю. Зокрема зазначає, що наказом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №17-2889/16-16-СГ від 13.07.2016 позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Також зазначає, що 27.02.2017 експертом державної експертизи було надано висновок №746/82-17 згідно з яким проект землеустрою було визнано таким, що відповідає вимогам земельного законодавства та погоджено, однак у п.9 Проекту вказано зауваження до нього, а саме: «В акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання відсутнє погодження суміжників (ст.198 Земельного кодексу України, п.3.12. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376)». Вказує про те, що при поданні клопотань про затвердження проекту землеустрою та земельної ділянки у власність вказаних зауважень виправлено не було.

Позивач в судовому засіданні проти поданої апеляційної скарги заперечує. Надав суду додаткові пояснення по суті поданого адміністративного позову. Вважає що судом першої інстанції досліджено всі обставини спору, тому підстав для скасування такого рішення немає. Просить в задоволені апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове яким у задоволені позову відмовити. Зокрема у своїх поясненнях зазначає, що відповідно до Публічної кадастрової карти Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0050, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0050 відсутні. Звертає увагу суду, що постановою Апеляційного суду Рівненської області від 19.06.2018 року у справі № 570/2301/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, в тому числі, зобовязано державного кадастрового реєстратора Відділу у Рівненському районі Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівне Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області скасувати запис у Поземельній книзі про зареєстровану земельну ділянку площею 1,45 га на імя ОСОБА_4 із кадастровим номером :01:014:0050, що знаходиться на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району, а також, відмовлено ОСОБА_1 в задоволені позову в частині визнання неправомірними дій Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_4 та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 9-17-951/16-17-СГ від 29.03.2017 року.

Відтак, як зазначає представник відповідача, саме на виконання даного рішення суду за позовом ОСОБА_1 запис у Поземельній книзі про зареєстровану земельну ділянку площею 1,45 га на імя ОСОБА_4 із кадастровим номером :01:014:0050 було скасовано, а земельну ділянку віднесено до архіву. Таким чином, позовна вимога щодо зобовязання затвердити проект землеустрою та передати у власність позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0050, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області не підлягає до задоволення у звязку з тим, що земельної ділянки із таким кадастровим номером на даний час не існує. Окрім того, апелянт зазначає, що під час розроблення проектною організацією проекту на замовлення ОСОБА_4 було проведено поділ земельної ділянки із кадастровим номером :01:014:0050 площею 1,4500 га на три земельні ділянки (докази долучено до клопотання відповідача від 07.03.2019 року), і на день розгляду скарги такі перебувають у приватній власності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд апеляційну скаргу задовольняє частково, та закриває провадження у справі з наступних підстав.

13.06.2017 ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Рівненській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №17-2889/16-16-СГ від 13.07.2016 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Після розроблення проекту землеустрою позивач звернувся до відповідача з клопотанням про затвердження такого.

За результатами розгляду вказаного клопотання позивача, Головним управлінням було прийнято рішення, оформлене у вигляді листів від 31.03.2017 № 0-1156/0-2728/0/6-17, від 14.04.2017 №0-1156/1-3194/0/6-17, яким позивачу було відмовлено у зазначеному вище клопотанні.

Підставою для відмови слугувало наступне.

Наказом Головного управління від 13.07.2016 № 17-2889/16-16-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обовязковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну політику в сфері земельних відносин.

Згідно зазначеної норми зазначений вище проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району був поданий на погодження до органів земельних ресурсів. 27.02.2017 експертом державної експертизи ОСОБА_5 було надано висновок № 746/82-17 згідно якого проект землеустрою було погоджено, однак із зауваженнями, а саме: - в акті прийому-передачі межових знаків на зберігання відсутнє погодження суміжників.

Позивач звернувся до Головного управління із клопотання про погодження проекту без врахування рекомендацій.

При повторному розгляді проекту землеустрою, спеціалістами Головного управління було встановлено ряд зауважень, про які Головне управління повідомило позивача листом від 14.04.2017 № 0-1156/0-73194/6-17.

Зважаючи, що рішенням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснюється одночасно і її відведення у власність, та з огляду на те, що позивачем не усунуто викладені у листі зауваження, Головним управлінням було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою.

Разом з тим, відповідачем надано суду матеріали Проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки (кадастровий номер :01:014:0050) у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Вказаними матеріалами підтверджується те, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 296.03.2017 № 17-951/16-17-СГ надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства.

Під час розроблення проектною організацією вказаного проекту на замовлення ОСОБА_4 було проведено поділ земельної ділянки із кадастровим номером :01:014:0050 площею 1,4500 га на дві земельні ділянки: площею 0,0370 га з кадастровим номером :01:014:0141 та площею 1,4130 га з кадастром номером :01:014:0141 (копії кадастрових планів долучено до матеріалів справи).

За результатами розроблення проекту землеустрою, Головним управлінням було прийнято наказ від 23.08.2018 № 17-2098/16-18-СГ, відповідно до якого ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,4130 з кадастровим номером :01:014:0141.

Право власності ОСОБА_4 було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.08.2018.

В подальшому власник земельної ділянки ОСОБА_4, на підставі технічної документації, здійснив поділ земельної ділянки на три земельні ділянки . На даний час згадані земельні ділянки, поділ яких відбувся із земельної ділянки :01:014:0050, мають кадастрові номери :01:014:0144, :01:014:0145, :01:014:0146, та перебувають у приватній власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відповідно (копії інформаційних довідок долучені відповідачем до матеріалів справи).

Частина 1 ст. 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень, вчиненням дій чи бездіяльністю порушуються права позивача.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Відповідно до п. 2 цієї ж статті, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 цієї ж статті, відповідач субєкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм КАС України, публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки земельна ділянка, на яку претендує позивач належить на праві власності третім особам, а саме ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у нього права щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її у власність громадянину України ОСОБА_1.

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що даний спір є спором щодо земельної ділянки, право власності на яку належить третім особам ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин справи та норм чинного законодавства України, апеляційний суд прийшов до висновку, що спір у цій справі не є публічно-правовим, тому провадження у справі підлягає закриттю, а даний спір розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про закриття провадження у справі з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається постанова про закриття провадження у справі з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року у справі № 817/589/17 скасувати, та закрити провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рушення.

У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише ступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_9
судді ОСОБА_10
ОСОБА_11
Повне судове рішення складено 19 березня 2019 року.