Справа № 398/329/19
Суддя: Крімченко С. А.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/329/19
провадження №: 2-а/398/27/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" березня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого - судді Крімченко С.А.,

за участю секретаря Куліковой В.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Літинського ВП ГУНП України в Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом відповідно до якого просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №428404 від 22.01.2019 року та закрити провадження в справі.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.01.2019 року поліцейським СРПП №4 Літинського ВП ГУНП України в Вінницькій області ОСОБА_2 відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, в якій зазначено , що він керував автомобілем « без увімкненого ближнього світла фар та не ввімкнув аварійну світлову сигналізація після зупинки його працівником поліції».

Зазначає, що вказане в протоколі не відповідає дійсності, оскільки 22.01.2019 року він, з метою забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, зупинивши автомобіль на розчищеній від снігу площадці, яка розташована за стаціонарним постом ДАІ обладнаним системою відео нагляду за дорожнім рухом. Разом з ним в автомобілі знаходилась його дружина, вони сиділи та обідали. Крім його автомобіля на площадці також стояв автомобіль поліцейських, які в цей час працювали, зупиняючи проїжджаючі автомобілі. При цьому його автомобіль жодним чином не заважав автомобілю працівників поліції. Приблизно через пять хвилин до його автомобіля підійшов працівник поліції, та не представившись і не пояснивши підстави попросив надати йому документи. Він, позивач, надав останньому страховий поліс, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після чого, поліцейський запропонував йому сплатити на місці штраф. Він звичайно відмовився, оскільки жодного правопорушення ним вчинено не було. Поліцейський, отримавши відмову, разом з його документами пішов. Зачекавши деякий час, він, позивач, ввімкнувши камеру мобільного телефону, пішов до посту ДАІ за своїми документами, де й дізнався про те, що відносно нього складено оскаржувану постанову. Тобто, постанову було складено працівником поліції одноособово, без повідомлення особи, яку притягнуто до відповідальності, за відсутності будь яких доказів: фото або відеофіксація, свідки.

Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Крім того, пояснив, що Правил дорожнього руху він не порушував, зупинка автомобіля була безпечна для інших учасників дорожнього руху, оскільки жодних перешкод ним створено не було. При цьому, пояснень працівнику поліції він не надав, оскільки постанова була складена без його присутності, останнім жодних доказів вчинення ним правопорушення надано не було, відеозапис не робився.

Відповідач, належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки не повідомив, відзиву на адміністративний позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення, серії ДПО18 №428704 від 22.01.2019 року визнано винним у чинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в сумі 425 грн. В постанові зазначено : « Водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, 25.01.2019 року о 10год. 50хв. на 346 км а/ш М-12 без ввімкненого ближнього світла фар та не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки транспортного засобу працівником поліції, чим порушив вимоги п.9.8, п.9.9Б ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Діяльність співробітників поліції щодо виявлення адміністративних правопорушень, притягнення осіб, винних у їх вчиненні до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2ст. 258 КУпАП.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 3ст. 258КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283та284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно дост.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу ( групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення ( об'єктивна сторона), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В п. 1 ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи, під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не складався, відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, фото- , відеозапису здійснено не було.

Відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак відповідач жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не надав, в силу чого факт вчинення позивачем вказаного правопорушення є недоведеним, а винесена відповідачем постанова - незаконною та необґрунтованою.

Враховуючи викладе, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 242-246, 250, 268, 271, 286 КАС суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Літинського ВП ГУНП України в Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №428704 від 22.01.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Поліцейський СРПП №4 Літинського ВП ГУНП України в Вінницькій області ОСОБА_2, місцезнаходження: 03048, м.Вінниця, вул.Театральна,10.

Суддя