Справа № 703/976/19
Суддя: Пасацька Л. А.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/976/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Пасацька Л.А, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (адреса: Черкаська область, м. Сміла, пров. Левенця, буд.7), в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2 (адреса: м. Черкаси, вул. Гвардійська, буд.34/1, кв.13) до адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області (адреса: Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, 37) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

13 березня 2019 року ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2, звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ головуючим по справі обрано суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцького В.О.

14 березня 2019 року від представника позивача надійшла заява про відвід судді Прилуцького В.О., яка була задоволена ухвалою суду від 14 березня 2019 року.

Протоколом автоматизованого розподілу справ від 15 березня 2019 року було обрано головуючим по справі суддю Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Пасацьку Л.А.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобовязаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно п.7 ч.9 ст.171 КАС України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику (повідомлення) сторін.

Так, до позовної заяви представником позивача додано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Клопотання обґрунтоване тим, що строк оскарження постанови пропущений з поважних причин, в звязку з зловживанням адвоката ОСОБА_3, який повинен був оскаржити дану постанову, однак бездіяв, що стало відомо позивачу лише 10 березня 2019 року.

Вирішуючи вищевказане клопотання представника позивача, суддя приходить до наступного.

Так, частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Таким чином, на момент подачі позову в справах щодо, зокрема, оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлюється десятиденний строк звернення до суду з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

При цьому, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем 08 грудня 2017 року.

Як вбачається з позовної заяви, з метою оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення №141 від 08 грудня 2017 року позивач звернувся до адвоката ОСОБА_3, якому надав за виконання вказаної роботи грошову суму, однак своїх зобовязань не виконав та вказану постанову не оскаржив. Про даний факт позивач дізнався лише 10 березня 2019 року.

Відповідно до витягу з реєстру Національної асоціації адвокатів України, ОСОБА_3, являється адвокатом, однак його адвокатська діяльність була зупинена згідно п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 28 січня 2016 року на підставі заяви, яка поновлена на п.1 ч.4 ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 05 січня 2018 року на підставі заяви та знову зупинена п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 01 серпня 2018 року на підставі заяви.

Доказів виконання адвокатом ОСОБА_3 своїх зобовязань перед позивачем ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, її копія позивачу ОСОБА_1 не вручалася, що позбавляє суд обєктивної можливості встановити точну дату, коли останній дізнався про порушення свого права, що не може виключати дату, зазначену позивачем 10 березня 2019 року.

Також, суддя вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту ст. 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого1975 року, ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід'ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до вимог ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На підставі вищевикладеного, з метою недопущення порушення гарантованого Конституцією України, законами та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права позивача на доступ до правосуддя, що полягає у безперешкодному отриманні судового захисту, суддя вважає за необхідне поновити йому строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення №141 від 08 грудня 2017 року.

Таким чином, адміністративний позов відповідає вимогам ст. 160 КАС України, справа підсудна Смілянському міськрайонному суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій вказаної статті.

Суддя встановив, що вказана справа не відноситься до справ, які відповідно до ч.4 ст.257 КАС України не можуть розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, що свідчить про пріоритетність у швидкому вирішенні справи.

Крім того, Кодексом адміністративного судочинства віднесено цю категорію справ до термінових.

З огляду на наведене, суддя вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

На підставі викладеного, враховуючи особливості розгляду даної категорії справ, керуючись ст. 171, 260, 262, 269, 286 КАС України, суддя,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення №141 від 08 грудня 2017 року, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Смілянської міської ради.

Відкрити провадження за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2, до адміністративної комісії виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, під головуванням судді Пасацької Л.А. (адреса: Черкаська область, м. Сміла, вул. Канарського, 19) .

Приймаючи до уваги належність даної справи до окремих категорій термінових адміністративних справ та враховуючи строки розгляду справи, визначений ст. 286 КАС України, суд у відповідності до ч. 12 ст. 171 КАС України вважає за необхідне встановити відповідачу строк для подання відзиву на адміністративний позов - протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Роз'яснити відповідачу, що відповідно до частин 3 та 4 статті 162 КАС України до відзиву мають бути подані: докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Справа розглядатиметься суддею одноособово.

Копію ухвали направити учасникам справи, а відповідачам - разом з адміністративним позовом з додатками до нього.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається - https://sm.ck.court.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена лише з підстав порушення судом правил підсудності безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Головуючий: Л. А. Пасацька