Справа № 569/21493/18
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серія ВР №007850 від 05.10.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2018 року позивач звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №007850 від 05.10.2018 року.

В обґрунтуванні позову зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Зазначає, що керував автомобілем не володіючи інформацією про технічну характеристику автомобіля, під час зупинки транспортного засобу поліцейський не назвав своє імя та спеціальне звання, не вказав причину зупинки транспортного засобу, що є незаконним. Також зазначає, що при складанні постанови відповідачем було порушено право на захист, не складено протоколу та не було долучено належних доказів.

У ч.1ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на подання відзиву не скористався. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Докази по даній справі не надав, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки ч. 1 ст. 286КАС України встановлено стислі строки розгляду адміністративної справи з приводу рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (десять днів з дня відкриття провадження у справі), а згідно ч. 3ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що Інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 007850 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 510 грн. за правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Мотивуючи тим, що 05.10.2018 року о 09 год. 10 хв. керував транспортним засобом Volksvagen Crafter 50, номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, не отримавши посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п.2.1. пдр та ст..15 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП,.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно положень ч.1,2 ст.70 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статей 258, 283 КУпАП уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, за змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі за ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідальність за вчинення правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, зокрема передбачена в разі, коли керування транспортним засобом здійснюється особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, слід встановити, що особа, яка керує транспортним засобом, не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.4 (а) Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Отже, суд не приймає до уваги доводи позивача викладені в позові про відсутність належних умов для розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також порушення прав встановлених ст. 268 КУпАП, оскільки вказане не спростовує самого факту правопорушення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не додано суду доказів, про наявність в нього на момент складення оскаржуваної постанови посвідчення водія відповідної категорії, що давало б йому право на керування транспортним засобом Volksvagen Crafter 50.

З огляду на досліджені матеріали справи суд дійшов висновку, що працівник поліції вірно визначив у діях позивача порушення ПДР та правомірно наклав на позивача стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП в вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Оскільки із встановлених судовому засіданні обставин, незаконність винесення оспорюваної постанови не підтверджено, а натомість встановлено факт вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серія ВР №007850 від 05.10.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_2.

Відповідач Інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2, робоча адреса м.Рівне, вул.С.Бандери, буд.14а, .

Суддя І.О.Гордійчук