Справа № 0440/6676/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Справа № 0440/6676/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №0440/6676/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасувати рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов поданий в інтересах ОСОБА_2 її представником - ОСОБА_4 адміністративний позов до ОСОБА_3 управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області із позовними вимогами щодо:

визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2, викладене в відмові ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №606/02-06/21 від 23.03.2018р.;

визнання бездіяльності ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії протиправною;

зобовязання ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком з 19.03.2018р. (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 0440/6676/18.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2018р. відкрито провадження по справі №0440/6676/18 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначено, що 21.10.1996 року позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкала в Україні, виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю. 11.03.2018р. представник позивача за нотаріально посвідченою довіреністю звернувся до відповідача із заявою про призначення позивачу пенсії за віком. Представник позивач зазначає, що до даної заяви було додано всі необхідні та достатні документи для призначення позивачу пенсії, однак, рішенням ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №606/02-06/21 від 23.03.2018р. представнику позивача було відмовлено у призначені позивачу пенсії за віком.

Позиція ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України відображена у відзиві на позовну заяву та полягає у безпідставності та необґрунтованості позовних вимог. Так, відповідач зазначив, що представником позивача до заяви про призначення ОСОБА_2 пенсії не надано документів на підтвердження факту реєстрації або факту проживання позивача на території України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України згідно посвідчення особи №317299949, виданого відділення МВС в м.Бер Шева 26.02.2009р. (ІПН НОМЕР_1). Трудовий стаж позивача складає 25 років, що підтверджується відомостями трудової книжки й довідки про заробітну плату.

У позовній заяві зазначено, що перед виїздом за кордон ОСОБА_2 мешкала за адресою: Україна, АДРЕСА_1.

21.10.1996р. позивач виїхала з України за кордон на постійне місце проживання з постановкою на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.

Як зазначено у позовній заяві, представник позивача звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення ОСОБА_2 пенсії.

Рішенням Лівобережного відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформленим у вигляді листа за вих. №606/02-06/21 від 23.03.2018р. представнику позивача було відмовлено у поновленні позивачу пенсії за віком, посилаючись на те, що позивачем не надано документів, які підтверджували б факт реєстрації або фактичного проживання ОСОБА_2 на території України, у звязку з чим звернення до управління з питання призначення позивачу пенсії за віком відповідач вважав безпідставним.

Не погодившись із вказаним рішенням пенсійного органу, представник позивача звернувся до суду за захистом порушених прав ОСОБА_2

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846 (далі - Порядок) особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна предявити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно п.п. 1.1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003р., право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно із приписами п.2.23 Порядку - документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документом, що посвідчує особу на території України є паспорт громадянина України.

Наведена правова позиція зазначена у п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ОСОБА_1 України №2503-ХІІ від 26.06.1992р.

У п. 2 Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон затвердженого Постановою Верховної ОСОБА_1 України №719-У від 23.02.2007р. зазначено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом що посвідчує особу громадянина України під час перетинання ним державного кордону України та перебування за кордоном.

Відповідно до пункту 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846 (далі-Порядок) особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2018р. року уповноважений представник ОСОБА_2 звернувся із заявою щодо призначення позивачу пенсії за віком.

До даного звернення були надані наступні документи:

-копія апостильованої заяви ОСОБА_2, підпис якої завірений нотаріально;

-копія довіреності ОСОБА_2;

-копія посвідчення особи ОСОБА_2;

-копія трудової книжки ОСОБА_2.

Згідно п.2.23 Порядку - документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - пенсія виплачується щомісячно, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України.

Водночас, судом встановлено та не спростовано позивачем, що документи, які б підтверджували факт реєстрації або факт проживання ОСОБА_2 на території України до відповідного звернення надані до пенсійного органу не були.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведених обставин, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не мало правових підстав для призначення пенсії ОСОБА_2 за відсутності документів на підтвердження факту реєстрації або проживання позивача на території України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України - розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вищевказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення її прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасувати рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України - у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (зазначене позивачем у позовній заяві місце проживання/перебування: 29105, Ізраїль, м.Дімона, вул. Мерхавім, 1330/6; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) про визнання протиправним та скасувати рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1