Справа № 554/7402/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 р.Справа № 554/7402/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Калитки О. М. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 17.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Савченко А.Г., м. Полтава по справі № 554/7402/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області третя особа Головне управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та заборону подальшого в'їзду в Україну строком на три роки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Октябрського районного суду м. Полтава з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення № 21 Управління ДМС України у Полтавській області від 28.08.2018 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке винесене головним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення УДМС України у Полтавській області Орисенком Віталієм Вікторовичем; визнати протиправним та скасувати рішення № 21 Управління ДМС України у Полтавській області від 28.08.2018 року про заборону подальшого в'їзду в Україну строком на 3 роки громадянина Російської Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке винесене головним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення УДМС України у Полтавській області Орисенком Віталієм Вікторовичем.

11.12.2018 року представником позивача - адвокатом Замулою І.А. в інтересах позивача ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом призупинення дії рішення УДМС України в Полтавській області № 21 від 28 серпня 2018 року про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 та заборону подальшого в'їзду в Україну терміном на три роки, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.01.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 17.01.2019 року клопотання представника позивача - адвоката Замули Івана Анатолійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

До набрання рішенням у справі № 554/7402/18 законної сили зупинено дію рішення УДМС України в Полтавській області № 21 від 28 серпня 2018 року про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 та заборону подальшого в'їзду в Україну терміном на три роки.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального права, а саме: Закону України "Про імміграцію", Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Зокрема вказав на те, що дії ОСОБА_1 суперечать інтересам охорони громадського порядку, що є підставою для його повернення в країну походження.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 т. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання представника позивача - адвоката Замули Іванан Анатолійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупиняючи дію рішення УДМС України в Полтавській області № 21 від 28 серпня 2018 року про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 та заборону подальшого в'їзду в Україну терміном на три роки, виходив з того, що доводи, викладені у клопотання, про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, є обгрунтованими, а тому клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. В свою чергу небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів зазначає, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 5 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У той же час згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" зазначено, що до вирішення адміністративної справи судом, у провадженні якого перебуває справа, може бути вжито передбачених статтею 117 КАС України (ст. 150 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року) заходів щодо забезпечення позовних вимог. Зокрема, якщо існує небезпека заподіяння шкоди інтересам іноземця чи особи без громадянства або якщо внаслідок невжиття цих заходів захист прав особи стане утрудненим або неможливим.

У разі примусового повернення іноземця або особи без громадянства рішення органів охорони державного кордону, органів внутрішніх справ (центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції) та органів Служби безпеки України про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України може бути оскаржено в суді. При цьому слід ураховувати, що суд має право зупинити рішення про примусове повернення з підстав та в порядку, передбаченому статтями 117 - 118 КАС України.

Як свідчать матеріали справи рішенням начальника Управління ДМС України в Полтавській області № 21 від 28 серпня 2018 року про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 та заборону подальшого в'їзду в Україну терміном на три роки, вирішено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за порушення порядку перебування іноземних громадян в Україні примусово повернути в країну походження або третю країну до 30 серпня 2018 року з забороною в'їзду в Україну строком на 3 роки.

Враховуючи викладене, дослідивши клопотання про забезпечення позову та надані документи, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи представника позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявником доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а правова оцінка дій відповідача, підлягає встановленню під час судового розгляду.

При цьому, обраний позивачем захід забезпечення позову відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.02.2019 року по даній справі адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення № 21 від 28 серпня 2018 року головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України в Полтавській області Орисенка В. В., затвердженого заступником начальника Управління ДМС України в Полтавській області Якименком М. О. про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язати його покинути територію України в строк до 30 серпня 2018 року, з подальшою забороною в'їзду на територію України строком на три роки.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Октябрського районного суду м. Полтава від 17.01.2019 року по справі 554/7402/18 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 150, 242, 243, 250, 288, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 17.01.2019 року по справі № 554/7402/18 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка Л.В. Мельнікова