Справа № 0840/2918/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 березня 2019 року о/об 15 год. 50 хв.Справа № 0840/2918/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕТСНАБ» (69035, м. Запоріжжя, вул. Миру, б. 18, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про скасування податкових повідомлень - рішень, -

за участі представників:

від позивача - Недашковський А.М.

(діє на підставі довіреності б/н від 04.10.2018 року)

від відповідача - Гончаренко А.І.

(діє на підставі довіреності № 1408/08-01-10-02 від 12.12.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕТСНАБ» (надалі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 06 липня 2018 року за №, №, №, винесені Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в зв'язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали, 09 серпня 2018 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Однак в період з 06 серпня 2018 року по 09 вересня 2018 року суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В. був відсутній на роботі відповідно до наказу від 19 липня 2018 року № 185 «Про надання відпустки».

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 26 вересня 20198 року.

26 вересня 2018 року підготовче засідання, протокольною ухвалою суду, відкладено до 16 жовтня 2018 року.

16 жовтня 2018 року підготовче засідання, протокольною ухвалою суду, відкладено до 08 листопада 2018 року.

08 листопада 2018 року підготовче засідання відкладено 04 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 04 грудня 2018 року провадження у справі зупинено за клопотанням сторін, з метою надання часу для примирення до 15 січня 2019 року.

Однак, в період з 14 січня 2019 року по 18 січня 2019 року суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В. був відсутній на роботі відповідно до листка непрацездатності серії АДЛ №303831.

Ухвалою суду від 21 січня 2019 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 21 січня 2019 року провадження у справі зупинено за клопотанням сторін, з метою надання часу для примирення до 12 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року поновлено провадження у справі

Разом з тим, ухвалою суду від 12 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 лютого 2019 року.

26 лютого 2019 року в судовому засіданні протокольною ухвалою суду у розгляді справи оголошено перерву до 06 березня 2019 року.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 06 березня 2019 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що податкові повідомлення - рішення №, №, № від 06 липня 2018 року є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРМЕТСНАБ» надано всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участі контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення платником податків законної мети їх здійснення. Вказує, що доводи відповідача суперечать Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та є безпідставними. Зазначає, що відповідачем в акті перевірки не наведено жодного доказу який би підтверджував ті обставини, які ревізор виклав у висновках акту.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕТСНАБ» в судовому засіданні позов підтримав, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь позивача судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 19 012,05 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 54 875,00 грн.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№31591 від 04 жовтня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що перевіркою встановлено порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1. статті 135 розділу III з врахуванням вимог пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44 ПК України TOB «УКРМЕТСНАБ» не включено до складу інших доходів суму коштів, отриманих від TOB «ДНІПРО МЕДІА», TOB «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛТД», TOB «КП «ОПТОВА БАЗА», чим занижено доходи на загальну суму 4 703 264 грн., у т.ч. по періодах: 2016 року - 2869377 грн.; 2017 року - 1833887 грн. в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 801287 грн., у тому числі за 2016 рік-516488 грн. 2017 рік-284799 грн. та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 251670 грн., у тому числі за 2017 рік - 251670 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1 пункту 77.4 статті 77 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2018 рік, та наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 14 травня 2018 року № 1414, проведена планова виїзна документальна перевірка, товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕТСНАБ», (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки № 361/08-01-14-02/35764558 від 21 червня 2018 року.

За результатами планової перевірки встановлені порушення:

- підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 розділу III з врахуванням вимог пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 801287 грн., у тому числі за 2016 рік-516488 грн. 2017 рік -284799 грн. та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 251670 грн., у тому числі за 2017 рік -251670 грн.;

- пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 статті 198 ПК України, що призвело до: завищення податкових зобов'язань з ПДВ на загальну суму 784342 грн., у т.ч. по періодах: березень 2016 року 14449 грн.; квітень 2016 року 15521 грн.; травень 2016 року 21320 грн.; червень 2016 року 21756 грн.; липень 2016 року 16444 грн.; серпень 2016 року 24661 грн.; вересень 2016 року 152844 грн.; жовтень 2016 року 139280 грн.; листопад 2016 року 31328 грн.; грудень 2016 року 41091 грн.; січень 2017 року 27257 грн.; лютий 2017 року 19522 грн.; березень 2017 року 26858 грн.; квітень 2017 року 25454 грн.; травень 2017 року 23874 грн.; червень 2017 року 25291 грн.; липень 2017 року 25457 грн.; серпень 2017 року 25150 грн.; вересень 2017 року 24825 грн.; жовтень 2017 року 27790 грн.; листопад 2017 року 26361 грн.; грудень 2017 року 27807 грн.; та заниження податкових зобов'язань з ПДВ на загальну суму784342 грн., у т.ч. по періодах березень 2016 року 14449 грн.; квітень 2016 року 15521 грн.; травень 2016 року 21320 грн.; червень 2016 року 21756 грн.; липень 2016 року 16444 грн.; серпень 2016 року 24661 грн.; вересень 2016 року 152844 грн.; жовтень 2016 року 139280 грн.; листопад 2016 року 31328 грн.; грудень 2016 року 41091 грн.; січень 2017 року 27257 грн.; лютий 2017 року 19522 грн.; березень 2017 року 26858 грн.; квітень 2017 року 25454 грн.; травень 2017 року 23874 грн.; червень 2017 року 25291 грн.; липень 2017 року 25457 грн.; серпень 2017 року 25150 грн.; вересень 2017 року 24825 грн.; жовтень 2017 року 27790 грн.; листопад 2017 року 26361 грн.; грудень 2017 року 27807 грн.;

- пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню Покупцем, а саме: за період 31 липня 2017 року по податковій накладній №107 від 31 липня 2017 року, яка зареєстрована в реєстрі ПН/РК, через що 16 днів різниці між кількістю днів складання та реєстрацією, дозволений строк на реєстрацію 15 серпня 2017 року; кількість днів порушеного терміну 1, сума ПДВ зазначена в ПН/РК 5243,33 грн.

- підпункт 14.1.180 статті 14 пункт 51.1 статті 51, пункт 176.2 «б» статті 176, ПК України щодо своєчасності та повноти нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок Податкового кодексу України Пункт 1.2., пункт 3.2, пункт 3.3., пункт 3.4, пункт 3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4.(форма №1ДФ).

- підпункт 168.1.2 пункт 168.1 статті 168 ПК України підприємством TOB «УКРМЕТСНАБ» () несвоєчасно перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2015-2017 років у сумі 19949,41 грн., в тому числі: 2015 рік - 73,72 грн.; 2016 рік-564,81 грн; 2017 рік - 19310,88 грн.

- підпункт 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України, підприємством несвоєчасно перераховано до бюджету військового збору у сумі 71,08 грн. в тому числі: червень 2017 року - 71,08 грн.

На підставі Акту перевірки 06 липня 2018 року податковим органом стосовно TOB «УКРМЕТСНАБ» винесено податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 801 287 грн., та застосовано штрафні санкції у сумі 200 321, 75 грн.;

- №, яким позивачу визначено суму завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податковим на прибуток у розмірі 251670,00 грн.

- №, яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 14190,22 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (частина 1 статті 1 Податкового кодексу України)

Підпунктом 134.1.1 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Податковий орган зазначає, що фактичним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕТСНАБ» є оптова торгівля металами та металевим прокатом (арматура, дріт, балка, прокат арматурний, прокат г/к листовий, кутик, смуга та інше).

Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинним документом - є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву Підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на. підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі - Положення) визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми:, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Надані позивачем на перевірку накладні містять всі обов'язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», і в розумінні цього Закону є первинними, тобто такими, що підтверджують здійснення господарських операцій з постачання товарів та виконання робіт, фактичний рух активів та зміни у власному капіталі позивача.

Згідно з підпунктом 14.1.36 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча, ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній Господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Розглядувана, позиція випливає зі змісту підпункту 14.1.231 ПК України, відповідно до якого розумна економічна причина (ділова мета) - розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Сутність доктрини ділової мети полягає в тому, що передбачені податковим законодавством податкові вигоди поширюються лише на операції, які мають розумну економічну причину.

При вирішенні податкових спорів застосовується презумпція добросовісності платника податку, і відповідно обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди.

За визначенням підпункту 14.1.257 статті 14 ПК України визначено, що фінансовою допомогою є фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова, допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненок) на кінець звітного періоду, у розмірі, облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Поворотна, ж фінансова, допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Вказана норма не містить застережень щодо можливості розширеного її тлумачення.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88.

Згідно з пунктом 1.2 Положення № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. (пункт 2.1. Положення № 88)

Разом з тим, частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» встановлено, що первині та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Розглядаючи справу та досліджуючи матеріали судом встановлено, що TOB «УКРМЕТСНАБ» мало господарські відносини з ТОВ «ДНІПРО МЕДІА», ТОВ «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛТД», ТОВ «КП ОПТОВА БАЗА».

Так, щодо господарських взаємовідносин TOB «УКРМЕТСНАБ» з ТОВ «ДНІПРО МЕДІА» судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «ДНІПРО МЕДІА» укладено договори на постачання товарів шляхом оформлення та оплати рахунків-фактур.

ТОВ «ДНІПРО МЕДІА» повністю сплатило рахунки позивача в безготівковій формі платіжними дорученнями

Таким чином, позивачем було поставлено цьому підприємству в періоді з березня 2016 року, по грудень 2017 року товар, а саме - квадрат, кутник, смуга, прокат, труба, швелер, за видатковими накладними.

Контролюючий орган в акті перевірки не ставить під сумнів правильність складання видаткових накладних.

Позивачем складені та зареєстровані податкові накладні, що відповідачем також не заперечується та не зазначається про дефектність первинних документів.

ТОВ «ДНІПРО МЕДІА» отримував зазначений товар зі складу позивача за адресою: м. Київ вул. Бориспільська, буд. 19.

Згідно наданих ТОВ «ДНІПРО МЕДІА» позивачеві товарно-транспортних накладних, товар зі складу позивача до складу покупця за адресою: м. Київ вул. Магнитогорська, 1, за рахунок ТОВ «ДНІПРО МЕДІА» доставлявся ФОН ОСОБА_4

Докази, що склад позивача за адресою: м. Київ вул. Бориспільська, буд. 19 перебуває у користуванні TOB «УКРМЕТСНАБ» надано до суду у вигляді договору оренди приміщення.

Щодо посилання контролюючого органу на не встановлення факту придбання послуг, то суд зазначає, що оскільки наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є визначальними при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною.

Так, щодо господарських взаємовідносин TOB «УКРМЕТСНАБ» з ТОВ «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛТД» податковий орган в акті перевірки посилається на те, що Прокуратурою міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000767 від 16 серпня 2016 року за ознаками злочинів, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 3 статті 212 КК України, з використанням суб'єктів господарювання. TOB «Альтеза Альянс», та інших організовано діяльність «конвертаційного центру». Разом з тим вказує на те, що ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 05 січня 2017 року за ознаками злочину передбаченого частиною 3 статті 212 КК України, за фактом ухилення службовими особами TOB «М'ясопереробне підприємство «М'ясні Традиції», від сплати податків в особливо великих розмірах.

Суд не погоджується з таким посиланнями податкового органу, як підстава для застосування до позивача податкових санкцій у вигляді податкового повідомлення рішення, оскільки відповідно до частини 1 статті 18 Кримінального кодексу України суб'єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність. Тобто, згідно норм Кримінального кодексу саме фізична, а не юридична особа є суб'єктом злочину.

Обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду кримінальної справи відносно цієї фізичної особи, не можна вважати обов'язковими при оцінці адміністративним судом правомірності поведінки юридичної особи-контрагента, якщо йдеться про відповідальність за порушення податкового законодавства цією юридичною особою.

Отже, обставини, встановлені вироком суду у кримінальній справі відносно фізичної особи, не можуть бути покладені в основу судового рішення в адміністративному процесі без їх перевірки та підтвердження належними та допустимим доказами.

Тобто, преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Так, відповідно до частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини 2 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Понад це відповідно до статті 62 Конституції України статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, діє презумпція невинуватості. Згідно частини 2 статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, визнання особи винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 364, частиною 2 статті 212 Кримінального кодексу України з огляду на презумпцію невинуватості та індивідуальний характер юридичної відповідальності не призведе автоматично до встановлення фактів незаконності формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємств контрагентами.

Так, у кримінальних провадженнях № 0000767 від 16 серпня 2016 року №0000001 від 05 січня 2017 року не встановлюється злочинний зв'язок між TOB «УКРМЕТСНАБ» з ТОВ «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛТД», а відтак посилання податкового органу на таке кримінальне провадження, як на доказ висновків акту перевірки - є безпідставним.

Так, щодо господарських взаємовідносин TOB «УКРМЕТСНАБ» з TOB «КП «ОПТОВА БАЗА» судом встановлено, що між позивачем та TOB «КП «ОПТОВА БАЗА» на підставі договору № 01/11-16 поставки товару від 01 листопада 2016 року сторони узгодили рахунки-фактури на товар.

Відповідно до пункту 5.3 договору, TOB «КП «ОПТОВА БАЗА» вивозить товар зі складу позивача.

TOB «КП «ОПТОВА БАЗА» повністю сплатило зазначені рахунки позивача в безготівковій формі платіжними дорученнями. На підставі факту оплати позивачем відвантажено цьому підприємству в періоді листопад 2016 року - березень 2017 року товар на загальну суму 228313,31 грн., а саме - прокат, труби, кутник, сітка, смуга, швелер, за наступними видатковими накладними наявними у позивача. Позивач також виписав та зареєстрував податкові накладні.

Щодо посилань податкового органу в акті перевірки про те, що не надано до перевірки договорів на поставку товару (TOB «ДНІПРО МЕДІА», TOB «КОМПАНІЯ АЛЬТAIP ЛТД»), довіреностей на отримання товару не дає можливості дослідити факт передачі прав власності на отриманий товар, не надано договору на поставку продукції, укладений з TOB «ДНІПРО МЕДІА» та довіреності на отримання товару, не надано договір на поставку продукції, укладений з TOB «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛТД», документи, які підтверджують транспортування товару, та довіреності на отримання товару, а також не надані довіреності TOB «КП «ОПТОВА ВАЗА» на отримання товару, договір на поставку продукції та документи, які підтверджують транспортування товару, то суд зазначає про наступне.

Відповідно договору суборенди № 6-16 від 31 березня 2016 року позивач орендує у TOB «СІБ-СТАР-БУД» відкриту площадку площею 874.8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 19.

Відповідно договору від 14 червня 2017 року позивач орендує у ФОП ОСОБА_5 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення господарської діяльності.

Відповідно договорів оренди № 2/1-9.14 від 02 січня 2014 року, № 1/1-3.17 від 01 січня 2017 року позивач орендує у TOB «Ікар плюс» приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миру, 18 для використання його під офіс.

Відповідно договору оренди № 30 від 14 травня 2018 року позивач: орендує у TOB «Ікар плюс» офісне приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, 3.

Крім того TOB «УКРМЕТСНАБ» орендує автотранспорт та вантажний транспорт у TOB «Ікар плюс».

На підставі договору суборенди №9/16 від 31 березня 2016 року позивач орендує у ДП «135 Домобудівельний Комбінат» TOB «Реноме» кран мостовий KM-16 3/2 за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 19.

Таким чином, позивач забезпечений активами для ведення господарської діяльності.

Податковим органом у Акті перевірки досліджено первинні документи позивача, на відвантаження металопрокату TOB «ДНІПРО МЕДІА», TOB «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛТД», TOB «КП «ОПТОВА БАЗА» та не встановлено жодних порушень щодо їх складення.

Документи, складені по взаємовідносинам позивача з TOB «ДНІПРО МЕДІА», TOB «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛТД», TOB «КП «ОПТОВА БАЗА» в період 2016 -2017 роки, містять всі необхідні реквізити, відповідають вимогам Закону №996-XIV, тобто є первинними документами у розумінні цього Закону, а тому у повній мірі підтверджують фактичне виконання сторонами умов укладених договорів (у тому числі на підставі рахунків на оплату), реальне здійснення спірних господарських операцій, обумовлених ними.

Також відповідач не встановив порушень щодо відображення позивачем у бухгалтерському обліку, фінансовій та податковій звітності доходів від реалізації металопрокату TOB «ДНІПРО МЕДІА», TOB «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛТД», TOB «КП «ОПТОВА БАЗА».

Отже відповідачем не доведено здійснення господарських операцій по продажу металопрокату TOB «ДНІПРО МЕДІА», TOB «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛІД», TOB «КП «ОПТОВА БАЗА» без розумних, економічних причин (ділової мети) та/або з отриманням податкової вигоди.

Відповідачем, не доведено будь-якими належними та допустимими доказами наявності обставин отримання позивачем від TOB «ДНІПРО МЕДІА», ТОВ «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛТД», TOB «КП «ОПТОВА БАЗА» сум безповоротної фінансової допомоги, зокрема, у вигляді суми коштів, а також у акті не наведено жодної ознаки безповоротної фінансової допомоги, передбаченої підпунктом 14.1.257 статті 14 ПК України, якій відповідають кошти, отримані позивачем від TOB «ДНІПРО МЕДІА», TOB «КОМПАНІЯ АЛЬТАІР ЛІД», TOB «КП «ОПТОВА БАЗА».

Таким чином суд погоджується з правовою позицією позивача.

Отже, враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що висновки фахівців відповідача, викладені у Акті перевірки № 361/08-01-14-02/35764558 від 21 червня 2018 року у є припущеннями, не доведеними належними засобами доказування, а податкові повідомлення - рішення №, № від 06 липня 2018 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області відносно TOB «УКРМЕТСНАБ» - є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідачем, при винесені податкового повідомлення-рішення № від 06 липня 2018 року, застосовано санкцію згідно з пунктом 127.1 статті 127 ПК України, відповідно до якого не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету; а ті самі дії, вчинені повторно та втретє і більше, - в розмірі 50% та 75 % відповідно.

Згідно акту перевірки № 361/08-01-14-02/35764558 від 21 червня 2018 року посадовими особами податкового органу під час проведення перевірки встановлено, що TOB «УКРМЕТСНАБ» несвоєчасно перераховано до бюджету військового збору у сумі 71,08 грн., в тому числі: червень 2017 року - 71,08 грн.

Положення статті 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених ПК. Такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК України.

Положення статті 127 ПК України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 ПК а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Аналогічна правова позиція висловлено у постанові Верховного суду України від 10 листопада 2015 року у справі № 813/6793/13-а.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про скасування податкового повідомлення - рішення № від 06 липня 2018 року у повному обсязі, оскільки відповідачем невірно застосовано відповідальність саме за статтею 127 ПК України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем обставини встановлені у Акті перевірки № 361/08-01-14-02/35764558 від 21 червня 2018 року є припущеннями, не доведеними належними засобами доказування, а податкові повідомлення-рішення № №, № № від 06 липня 2018 року - є протиправними та спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕТСНАБ» (69035, м. Запоріжжя, вул. Миру, б. 18, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 54 875,00 грн., суд зазначає про наступне.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 КАС України, основними засадами адміністративного судочинства є зокрема відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат, враховуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду, підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

Позивачем через свого представника на підтвердження понесених витрат надано суду наступні документи:

- Акт здачі прийняття робіт (послуг) на суму 34 895,83 (без ПДВ);

- Платіжне доручення ик від 10 липня 2018 року на суму 41 875, 00 грн.;

- Платіжне доручення №225 від 24 вересня 2018 року на суму 6500,00 грн.;

- Платіжне доручення №267 від 10 жовтня 2018 року на суму 6500,00 грн.;

- Рахунок-фактура №166 від 06 липня 2018 року на суму 41 875,00 грн. (з ПДВ);

- Рахунок-фактура №215 від 24 вересня 2018 року на суму 6500,00 грн. (з ПДВ);

- Рахунок-фактура №224 від 10 жовтня 2018 року на суму 6500,00 грн. (з ПДВ);

- Договір б/н від 0 липня 2018 року.

Як вбачається з наведених документів, розмір судових витрат позивача на оплату гонорару їх представникові за надання правової (правничої) допомоги становить 54 875,00 грн.

Представник відповідача щодо суми стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 54 875,00 грн. не заперечив.

Наведені документи судом оцінені як належні та достатні (в розумінні статей 73 та 76 КАС України), оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем витрат на правничу допомогу.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, на підтвердження наведених обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на наведене та зважаючи на відсутність заперечень представника відповідача та те, що понесені позивачем судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, підтверджені належними та допустимими доказами, суд прийшов до висновку, що такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕТСНАБ» (69035, м. Запоріжжя, вул. Миру, б. 18, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 06 липня 2018 року за №, №, №, винесені Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРМЕТСНАБ" судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 19 012,05 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 54 875,00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 18 березня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов