Справа № 344/10471/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/3931/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 344/10471/18 (головуючий суддя Григорук О.Б., м. Івано-Франківськ, проголошено 12:14:47) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 р. позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про зобов`язання зарахувати сплачені єдині соціальні внески за час проходження військової служби у Збройних Силах України до загального страхового стажу та період безпосередньої участі в Антитерористичній операції за формулою 1 день за 3 дні.

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську з заявою від 11.05.2018 р., в якій просив зарахувати єдині соціальні внески за час проходження військової служби у Збройних Силах України до загального страхового стажу та зарахувати період безпосередньої участі в Антитерористичній операції за формулою 1 за 3.

Однак, листом №212/Т-15 від 25.05.2018 р. відповідач відмовив позивачу в проведенні такого зарахування через відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації про сплату військовими частинами, в яких ОСОБА_1 проходив військову службу, страхових внесків.

Вважаючи наведену відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську протиправною, позивач просив задовольнити його позов повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 р. у справі № 344/10471/18 позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (код 20550895, вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76018) відобразити в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 суму заробітку під час проходження військової служби за період з вересня 2015 по жовтень 2016 згідно довідок №3047 від 26.10.2017 та №9/68/2/217 від 09.10.2017.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (код 20550895, вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76018) відобразити в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 страховий стаж за період участі у Антитерористичній операції з 02.09.2015 по 18.10.2015, 19.10.2015 по 18.01.2016, 07.02.2016 по 28.02.2016, 20.06.2016 по 03.10.2016 на пільгових умовах - один місяць служби за три.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити повністю.

У своїй апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що позивач не перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, а є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності в Головному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 10.10.2017 р.

Окрім того, апелянт зазначає, що з 1 жовтня 2013 року функцію на адміністрування єдиного соціального внеску покладено на Міністерство доходів та зборів. Після утворення державної фіскальної служби і затвердження відповідного Положення від 21 травня 2014 року № 236, остання перебрала на себе повноваження з адміністрування єдиного соціального внеску.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилась. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу. Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Апеляційним судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.07.2015 р. ОСОБА_1 був призваний на військову службу в Збройні Сили України в команду НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.01.2018 р. №5/138.

Під час проходження військової служби позивач брав безпосередню участь в Антитерористичній операції в період: з 02.09.2015 по 18.10.2015; з 19.10.2015 по 18.01.2016; з 07.02.2016 по 28.02.2016; з 20.06.2016 по 03.10.2016, що підтверджується копією довідки №8658/6 від 03.10.2016 р., виданої військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 .

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 16.02.2016 р. ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач був звільнений з військової служби за призовом по мобілізації 03.10.2016 р.

Відповідно до протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за пенсійною справою - (Міноборони) від 15.05.2018 р. ОСОБА_1 з 08.05.2018 р. призначено пенсію по інвалідності через поранення, контузію, травми, каліцтво, захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини.

ОСОБА_1 звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську з заявою від 11.05.2018 р., в якій просив зарахувати єдині соціальні внески за час проходження військової служби у Збройних Силах України до загального страхового стажу та зарахувати період безпосередньої участі в Антитерористичній операції за формулою 1 за 3 (а.с.14).

Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську листом №212/Т-15 від 25.05.2018 р. відмовило позивачу в проведенні такого зарахування, вказавши на те, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (а.с.15). Період військової служби позивача може бути зарахований згідно даних персоніфікованого обліку та на підставі довідок про проходження військової служби і про сплачені суми страхових внесків. Щодо зарахування періоду безпосередньої участі в Антитерористичній операції за формулою 1 за 3, то дана формула застосовується лише для військової пенсії за вислугу років.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа це фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно пунктів 7 та 11 частини 1 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: особи, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту; військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 2 статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальниками військовослужбовців є військові частини.

Відповідно до абзацу 5 пункту 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно з абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З огляду на зміст вищевикладених норм, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що час проходження позивачем військової служби, в тому числі його участь в Антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу ОСОБА_1 .

Щодо відсутності в індивідуальних відомостях про позивача, як про застраховану особу, в системі персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків за 2015-2016 р., то суд звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В свою чергу, страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування це організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат: код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника); рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску за відповідний місяць; сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць; страховий стаж; кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць; ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення; сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць.

В матеріалах справи міститься копія індивідуальних відомостей про застраховану особу - ОСОБА_1 від 07.08.2017 р. (форма ОК-5), в якій відсутні відомості про сплату страхових внесків за 2015-2016 р.

При цьому, довідка ОК-5 - це сформовані індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб (автоматизованого банку відомостей, створеного для ведення обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, ведення якого забезпечує Пенсійний фонд України). Довідка ОК-5 формується за будь-який період, починаючи з 2000 року, та містить відомості про суми заробітку для нарахування пенсії і страховий стаж. На підставі цієї довідки особа може проаналізувати свій страховий стаж та заробітну плату, яка в майбутньому буде використана при призначенні пенсії.

Згідно частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

В даному випадку в матеріалах справи міститься копія довідки №5/138 про проходження військової служби ОСОБА_1 , видана Івано-Франківським міським військовим комісаріатом, а також копії довідок про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням позивача від 26.10.2017 р. №3047 військової частини НОМЕР_4 та від 09.10.2017 №9/68/2/217 військової частини НОМЕР_5 (а.с.8-9). Наведені довідки містять відомості про суми заробітку під час проходження позивачем військової служби за період з вересня 2015 року по жовтень 2016 року.

В силу вимог частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначених документів цілком достатньо для обчислення страхового стажу ОСОБА_1 в разі відсутності в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей, необхідних для обчислення страхового стажу позивача як військовослужбовця.

Відтак, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську відобразити в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 суму заробітку під час проходження військової служби за період з вересня 2015 по жовтень 2016 згідно довідок №3047 від 26.10.2017 р. та №9/68/2/217 від 09.10.2017р.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати сплачені єдині соціальні внески, - суд апеляційної інстанції зауважує наступне.

Згідно частини 5 статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування надають Пенсійному фонду інформацію для ведення персоніфікованого обліку в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

При цьому, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, у тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» джерелами формування Державного реєстру є відомості, що надходять до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; платників єдиного внеску; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад; органів доходів і зборів та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів; територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску; інших джерел, передбачених законодавством.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» реєстр страхувальників це автоматизований банк відомостей, створений для ведення обліку платників єдиного внеску - страхувальників. Реєстр страхувальників формує та веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів, Пенсійний фонд та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства (частина 2 статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Згідно Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Пунктом 4 наведеного Положення Державна фіскальна служба України відповідно до покладених на неї завдань: здійснює, зокрема, адміністрування єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів; контролює своєчасність подання платниками податків та єдиного внеску передбаченої законом звітності, своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків і зборів, єдиного внеску, митних та інших платежів; здійснює контроль за дотриманням законодавства щодо адміністрування єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого законом покладено на ДФС; здійснює облік платників податків та єдиного внеску; здійснює застосування фінансових санкцій до платників єдиного внеску; здійснює стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску з платників єдиного внеску; організовує роботу та здійснює контроль за проведенням роботи з відстрочення, розстрочення та реструктуризації грошових зобов`язань та/або податкового боргу, а також недоїмки із сплати єдиного внеску; організовує в межах повноважень, передбачених законом, списання безнадійного податкового боргу та недоїмки із сплати єдиного внеску; забезпечує ведення реєстру страхувальників єдиного внеску; проводить аналіз надходження податків і зборів, інших платежів, визначених, в тому числі, Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; складає звітність щодо стану розрахунків платників податків із бюджетом та сплати єдиного внеску.

Окрім цього, відповідно до статей 8, 9, 11, 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" з метою регламентування руху коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та фінансових санкцій (штрафів та пені), що застосовуються згідно із Законом (далі - фінансові санкції), на рахунках, відкритих в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) відповідно до вимог законодавства, розроблено Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2016 р. №54.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення Державна фіскальна служба України та її територіальні органи в областях, місті Києві, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міста Києва), районах у містах, об`єднані державні податкові інспекції ДФС (далі - територіальні органи ДФС) відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування" для зарахування та розподілу страхових коштів.

Згідно пункту 1 розділу ІІІ Положення страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім`я територіальних органів ДФС в управліннях (відділеннях) Казначейства.

Таким чином, колегія суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що питання зарахування сплачених єдиних внесків віднесено до компетенції Державної фіскальної служби України та її територіальних органів, а не органів Пенсійного фонду України, внаслідок чого позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання зарахувати період безпосередньої участі ОСОБА_1 в Антитерористичній операції за формулою 1 за 3, - суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пункту «в» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно частини 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до видів військової служби, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Стаття 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює пільги по обчисленню стажу за час перебування на фронті. Так, військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Згідно пункту 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 р., при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4та2.5 цього розділу), зокрема: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Зважаючи на наведені норм матеріального права колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 05.06.2018 р. в справі №348/347/17.

Аналогічні положення про те, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, передбачені також пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Суд звертає увагу на те, що право ОСОБА_1 на пільги по обчисленню стажу за час безпосередньої участі в Антитерористичній операції виникло з початку такої участі в Антитерористичній операції та не може бути пов`язане лише з моментом призначення пенсії за вислугу років.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податковій міліції, Управлінні державної охорони, державній пожежній охороні, Державному департаменті з питань виконання покарань тощо.

Також, статтею 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську відобразити в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 страховий стаж за період участі в Антитерористичній операції з 02.09.2015 по 18.10.2015, 19.10.2015 по 18.01.2016, 07.02.2016 по 28.02.2016, 20.06.2016 по 03.10.2016 на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Щодо позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як другого відповідача в даній справі, - колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що вчинення дій Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, до яких зобов`язав суд в даному рішенні відповідача, в повній мірі відновить порушені права позивача. Окрім цього, індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , в яких зобов`язано відобразити суму заробітку під час проходження позивачем військової служби за період з вересня 2015 по жовтень 2016 згідно довідок №3047 від 26.10.2017, №9/68/2/217 від 09.10.2017, та страховий стаж за період участі в Антитерористичній операції з 02.09.2015 по 18.10.2015, 19.10.2015 по 18.01.2016, 07.02.2016 по 28.02.2016, 20.06.2016 по 03.10.2016 на пільгових умовах - один місяць служби за три, видані саме Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 344/10471/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин - з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 13 березня 2019 року.