Справа № 640/4206/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 березня 2019 року м. Київ № 640/4206/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову у справі
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління Держпраці у Київській області
провизнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № КВ147/1488/НП/АВ/СПТД/ФС-113 від 19.02.2019 року.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом:

- зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Київській області № КВ147/1488/НП/АВ/СПТД/ФС-113 від 19 лютого 2019 року про накладення штрафу передбаченого абзацом 7 частини 2 статті 265 КЗпП України штрафу у розмірі 417 300 (чотириста сімнадцять тисяч триста) грн. - до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

Вказана заява обґрунтована тим, що, зокрема, відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 р. № 509, штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, та у разі не сплати - стягується органами державної виконавчої служби. Даним Порядком, як зазначає заявник, не передбачено зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку.

А тому, оскільки ФОП ОСОБА_1 звернулася за захистом своїх прав та інтересів до суду, та не має наміру сплачувати у добровільному порядку накладений цією постановою штраф, на даний час існує реальна можливість передачі відповідачем даної постанови на виконання до виконавчої служби та початку державним виконавцем примусового виконання постанови, оскарження якої, згідно з чинним законодавством, не зупиняє її виконання.

Вказане, на думку позивача, свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ФОП ОСОБА_1 до ухвалення рішення в адміністративній справи, оскільки правомірність оскаржуваної постанови буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи, а тому у разі задоволення позовних вимог позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання постанови.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливо лише у разі наявності сукупності обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як було зазначено, позивач у поданій до суду заяві про забезпечення позову просить зупинити дію оскаржуваної постанови.

При цьому, жодних доказів вчинення відповідачем дій, які зазначено позивачем в обґрунтування поданої заяви, суду не надано, як і доказів, які б свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення його прав без вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить.

Суд зазначає, що рішення прийняте за наслідками розгляду справи, у випадку задоволення позову, не передбачатиме жодного порядку його виконання, а наведені позивачем обставини не свідчать про очевидні ознаки протиправності оскаржуваної постанови.

Окрім цього, вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії буде фактичним вирішенням справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, а ефективний захист та поновлення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах не залежить від зупинення дії оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 цієї статті).

Отже, заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко