Справа № 800/362/17
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2019 року

Київ

справа №800/362/17

адміністративне провадження №П/9901/204/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого судді Юрченко В.П.,

Суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С., Хохуляка В.В., Ханової Р.Ф.

секретар судового засідання - Титенко М.П.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Борок С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04.09.2017 ОСОБА_3 звернулася до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з вказаним позовом, у якому просила:

- скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.06.2017 №150/вс-17, яким визнано ОСОБА_3 такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Касаційному кримінальному суді у складі Верховного Суду;

- зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України повторно розглянути питання щодо підтвердження здатності здійснювати ОСОБА_3 правосуддя у Касаційному кримінальному суді у складі Верховного Суду.

На обґрунтування позовних вимог вказує, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України (далі - ВККС України, чи Комісія) прийняла оскаржуване нею рішення за відсутності підстав, визначених Законом та мотивів для його ухвалення, без врахування поданих нею документів й детальних пояснень.

Вважає, що ВККС України мала розглядати висновок Громадської ради доброчесності (далі - ГРД) щодо неї без мотивів доповнень до такого висновку, при цьому такі вона отримала у день засідання, а тому не мала можливості у належний спосіб надати додаткові пояснення.

Аналіз змісту наданих ГРД доповнень до висновку зводиться до 5 позицій, якими визначено, що вона двічі незаконно приватизувала службове житло (у Чернігові та в Києві), порушивши, при цьому права незахищених верств населення, використавши авторитет власної посади. Під час отримання службового житла у м. Києві зазначила З- х осіб, що мали б там проживати - особисто себе, чоловіка та доньку, яка на момент виділення цього житла проживала у м. Чернігові та мала сім'ю і постійне місце роботи, що мало вплив на загальну площу такого службового житла.

ВККС України, розглядаючи дане доповнення до висновку ГРД, здійснила поверхневий та односторонній аналіз викладених в ній фактів, адже з невідомих причин його досліджувала в розрізі двох суддівських досьє, як діючого судді та кандидата на посаду судді. Втім, в чому і у який спосіб вона отримала житло в інтересах доньки, тобто в чому полягає цей інтерес у своєму рішенні відповідач не навів. Хоча на пленарному засіданні вона вказувала, що це було пов'язано зі станом здоров'я її доньки, народженням у подальшому нею 02.04.2015 двійні, одна дитина з якої за станом здоров'я потребує особливих умов проживання, спеціального реабілітаційного догляду у медичних та інших установах, в тому числі й у Києві.

Комісії також доводились й інші обставини необхідності жилої площі в отриманій квартирі в місті Києві для її доньки, а саме її участі у конкурсі на зайняття вакантної посади судді вперше за період часу, 2012-2016 роки.

Правомірність отримання нею службового житла у м. Києві станом на час звернення із позовом до Суду не спростовано, а ВККС України у такий спосіб перебрала на себе функцію Суду, що є неприпустимим.

Відповідно до інформації, за результатами проведеної спецперевірки, яка міститься досьє кандидата ОСОБА_3, будь-якої негативної інформації від прокуратури, міліції, НАЗК тощо не міститься. На цьому наголошував і доповідач - член ВККС під час співбесіди 24 травня та 26 червня 2017 року.

Таким чином, фактично було порушено її право на справедливий розгляд справи кандидата на посаду судді Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду, а ухвалене ВККС України стосовно неї Рішення від 26.06 2017 є сумнівним і підлягає скасуванню.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями Вищого адміністративного суду України від 04.09.2017, справа №800/362/17 розподілена на склад колегії суддів: суддя-доповідач - Мороз В.Ф., колегія: Гончар Л.Я., Калашнікова О.В., Черпіцька Л.Т., Єрьомін А.В. Номер провадження - П/800/362/17.

09.01.2018 дана адміністративна справа передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду на підставі пункту 5 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями Касаційного адміністративного суду справа №800/362/17 розподілена колегії суддів: головуючий суддя - Юрченко В.П., судді Васильєва І.А., Пасічник С.С., Хохуляк В.В., Ханова Р.Ф. Номер провадження - П/9901/204/18.

Суддею Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. 15.01.2018 прийнято до свого провадження дану адміністративну справу і призначено її до розгляду в судовому засіданні на 14.02.2018 о 09:30 год., в якому оголошено перерву до 15.03.2018 на 10:00.

У вказаному судовому засіданні, Судом було відмовлено у залученні до розгляду справи Громадської ради доброчесності третьою особою. Разом з тим, було задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у даній справі, яке мотивоване тим, що 23.01.2018 Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження за позовом ОСОБА_3 до Громадської ради доброчесності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Вища кваліфікаційна комісія суддів України про визнання протиправним та скасування рішення від 15.05.2017 (справа №826/17849/17), відповідно результати розгляду даної справи можуть мати значення при вирішенні Судом справи за її позовам до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Ухвалою Верховного Суду від 15.03.2018 вказане клопотання задоволено. Провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до Громадської ради доброчесності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Вища кваліфікаційна комісія суддів України про визнання протиправним та скасування рішення від 15.05.2017 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №826/17849/17.

12.12.2018 від позивача до Верховного Суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, до якого долучені копія рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2018 у справі №826/17849/17, а також витяг з реєстру Окружного адміністративного суду м. Києва.

Аналогічного змісту клопотання надійшло 13.12.2018 до Суду від представника позивача.

Для вирішення питання про можливість поновлення провадження у справі, справа призначена до судового розгляду на 06.02.2019.

16.01.2019 до Суду надійшло клопотання від представника позивача про проведення розгляду даної адміністративної справи в режимі відеоконференції, у зв'язку із великою завантаженістю та кількістю справ у м. Одесі з проханням доручити її проведення Київському районному суду м. Одеси.

Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2019 вказане клопотання задоволено. Вирішено подальший розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії проводити в режимі відеоконференції.

Проведення судового засідання 13.03.2019 о 09 год. 30 хв. в режимі відеоконференції доручено Київському районному суду м. Одеси.

У судове засідання 13.03.2019 позивач не з'явилась з невідомих суду причин. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача (під час відеоконференції) просив розглядати справу у її відсутність, та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у судовому засіданні надав пояснення аналогічні, викладеним у письмових запереченнях, які надійшли ще до Вищого адміністративного суду України, де в першій їх половині цитує положення законодавства, яким визначені правові та змістовні критерії проведеного конкурсу, в якому приймала участь ОСОБА_3 Також зазначено, що пройшовши перший кваліфікаційний етап, - оцінювання, Комісія під час другого етапу конкурсу, - дослідження досьє та проведення співбесіди визнала позивача такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Касаційному кримінальному суду у складі Верховного Суду. При цьому, відповідачем враховано висновок, затверджений 15 травня 2017 року Громадською радою доброчесності, про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_3. критеріям доброчесності та професійної етики. Підставами для такого висновку визначено те, що кандидат, як одна із суддів колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, З квітня 2013 року переглядала в касаційному порядку вирок Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16 травня 2012 року, яким ОСОБА_10 засуджено з мотивів політичного переслідування, і фактично погодилася (з огляду на те, що її окрема думка відсутня) з цими судовими рішеннями. Ухвалення такого рішення, на думку Громадської ради доброчесності, є «порушенням принципів професійної етики незалежно від того, чи було таке рішення оскаржене, скасоване чи притягався суддя до юридичної відповідальності». Також вказано про повідомлення ОСОБА_3 неправдивих даних в декларації доброчесності щодо справи ОСОБА_10. Крім того, від Громадської ради доброчесності надійшло рішення про надання інформації на доповнення до висновку про невідповідність кандидата ОСОБА_3 критеріям доброчесності та професійної етики, затверджене 23 червня 2017 року. Цим рішенням Громадська рада доброчесності підтримала поданий нею висновок та надала додаткову інформацію, зокрема, що кандидат «двічі здійснила приватизацію службового житла» (вперше - у місті Чернігові, вдруге - у місті Києві). При цьому, серед членів сім'ї, які користуватимуться житлом у місті Києві, кандидат зазначила доньку, яка працює у місті Чернігові, і з нею не проживає. Комісія для прийняття оскарженого рішення надавала оцінку матеріалів досьє позивача, кандидата на посаду судді Верховного Суду, згідно яких мотиви викладені в доповненні до висновку ГРД підтвердились. Доводи ГРД, які вказувались у висновку не знайшли свого підтвердження під час прийняття рішення Комісією. Отже, рішення Вищої кваліфікаційної комісії України як органу який здійснює формування суддівського корпусу було прийнято в межах та у спосіб передбачений Законами України, в межах допустимих дискреційних повноважень. У зв'язку із чим у задоволені позову просить відмовити.

Письмового відзиву, на виконання приписів Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017, від ВККС України до Верховного Суду не надходило. При цьому, від представника Комісії до Верховного Суду 07.02.2018 надійшла заява, в якій висловлено прохання зарахувати подані заперечення при вирішенні даної справи, як письмовий відзив. Вказана заява була направлена позивачу, що підтверджується витягом із реєстру відправки поштової кореспонденції за 05.02.2018.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1402-VIII) протягом дванадцяти місяців з дня набрання чинності цим Законом утворюється Верховний Суд у порядку та у складі, що визначені цим Законом. Призначаються судді Верховного Суду за результатами конкурсу, проведеного відповідно до цього Закону.

Порядок проведення конкурсу визначено статтею 79 цього Закону. Конкурс на зайняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та положення про проведення конкурсу. Для проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення про його оголошення, розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті і веб-порталі судової влади та публікує її у визначених нею друкованих засобах масової інформації не пізніш як за місяць до дня проведення конкурсу. Вища кваліфікаційна комісія суддів України проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційного суду чи суддів Верховного Суду на основі рейтингу учасників за результатами кваліфікаційного оцінювання.

07.11.2016 Вищою кваліфікаційною комісією суддів України прийнято рішення №145/зп-16 про оголошення конкурсу на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, затверджено Умови проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.

ОСОБА_3 02.12.2016 звернулась до Комісії із заявою про проведення стосовно неї кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за спеціальною процедурою призначення.

На виконання вимог частини другої статті 79 Закону, рішенням Комісії від 02.11.2016 №141/зп-16 затверджено Положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді.

Відповідно до приписів статті 81 Закону №1402-VIII на посаду судді Верховного Суду за спеціальною процедурою може бути призначена особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Верховному Суді, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 38 цього Закону.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України на підставі поданих документів встановлює відповідність особи вимогам до кандидата на посаду судді Вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду та формує його досьє; проводить спеціальну перевірку в порядку, визначеному законом, щодо осіб, які відповідають вимогам до кандидата на посаду судді вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду; проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду, який успішно пройшов спеціальну перевірку;?за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності такого кандидата здійснювати правосуддя у відповідному суді та визначає його рейтинг для участі у конкурсі.

Згідно із статтею 83 Закону кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

Критеріями кваліфікаційного оцінювання є:

- компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо);

- професійна етика;

- доброчесність.

Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

На виконання вимог частини п'ятої статті 83 Закону, рішенням Комісії від 03.11.2016 №143/зп-16 затверджено Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (далі - Положення).

Відповідно до статті 85 Закону кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи:

- складення іспиту;

- дослідження досьє та проведення співбесіди.

За результатами одного етапу кваліфікаційного оцінювання судді Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення щодо допуску судді до іншого етапу кваліфікаційного оцінювання.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11.01.2017 № 2/зп-17 призначено кваліфікаційне оцінювання 653 кандидатів, допущених до участі у конкурсі на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду та стосовно яких проводиться спеціальна перевірка.

Комісією 08.02.2017 прийнято рішення №17/вс-16, зокрема, про допуск ОСОБА_3 до участі у конкурсі на посаду судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

У межах проведення конкурсу ОСОБА_3 за результатами першого етапу кваліфікаційного оцінювання - складення іспиту, рішенням ВККС України від 29.03.2017 №23/зп-17 була допущена до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання - дослідження досьє та проведення співбесіди.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 Закону досьє кандидата на посаду судді має містити:?документи, подані кандидатом на посаду судді відповідно до частини четвертої статті 81 цього Закону; інформацію щодо відповідності кандидата на посаду судді критерію професійної етики;?матеріали проведення спеціальної перевірки та іншу інформацію щодо відповідності кандидата на посаду судді критерію доброчесності, зокрема, відповідність витрат і майна кандидата на посаду судді та членів його сім'ї задекларованим доходам, у тому числі копії декларацій, поданих відповідно до цього Закону та законодавства у сфері запобігання корупції;?іншу інформацію та матеріали, визначені пунктами 6, 13 - 17 частини четвертої цієї статті.

Згідно пунктів 6, 13-17 частини четвертої статті 85 Закону, передбачено наявність у досьє кандидата, зокрема інформації про здійснення викладацької діяльності, декларації родинних зв'язків судді та декларації доброчесності судді; результати тестувань щодо відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання (у разі їх проведення); результати застосування інших засобів встановлення відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання (у разі їх застосування); висновок Громадської ради доброчесності (у разі його наявності); інші відомості та дані, на підставі яких може встановлюватися відповідність судді критеріям кваліфікаційного оцінювання, а також будь-яка інша інформація щодо судді, визнана рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України такою, що підлягає включенню до суддівського досьє.

Відповідно до положень статті 87 Закону, з метою сприяння Комісії у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання утворена Громадська рада доброчесності, що надає, за наявності відповідних підстав, висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до досьє кандидата на посаду судді або до суддівського досьє.

Громадською радою доброчесності надано Комісії висновок про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_3. критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений 15.05.2017.

Комісією у складі колегії за результатами співбесіди 24.05.2017 з ОСОБА_3 прийнято рішення про оголошення перерви та винесення на розгляд Комісії у пленарному засіданні питання про підтвердження її здатності здійснювати правосуддя у Касаційному кримінальному суді у складі Верховного Суду.

Додатково Громадська рада доброчесності направила до Комісії рішення, що затверджено 23.06.2017 про надання інформації на доповнення до висновку про невідповідність кандидата критеріям доброчесності та професійної етики, яке отримано ОСОБА_3 в день пленарного засідання.

Розглянувши на пленарному засіданні питання про підтвердження здатності кандидата на посаду судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду здійснювати правосуддя у відповідному суді, відповідно до абзацу другого частини першої статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вища кваліфікаційна комісія суддів України прийняла спірне рішення №150/вс-17 від 26.06.2017, яким вирішила визнати ОСОБА_3 такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у Касаційному кримінальному суді у складі Верховного Суду.

Приймаючи рішення, Вища кваліфікаційна комісія надавала оцінку всім наявним та отриманим документам, в тому числі, поясненням кандидата, ОСОБА_3 та висновку і доповненням до нього Громадської ради доброчесності.

Судом встановлено, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії України №150/вс-17 від 26.06.2017 обґрунтоване тим, що позивач, приступивши до виконання обов'язків судді Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, подала заяву про поліпшення житлових умов, у зв'язку із чим вона разом з її сім'єю, яка на той час складалась з чоловіка та доньки, були взяті на квартирний облік і в 2013 році отримала ордер на право зайняття службового приміщення. При цьому, Комісією з'ясовано, що донька кандидата на посаду судді (позивача) станом на 2013 рік вже 5 років працює помічником судді Чернігівського окружного адміністративного суду та має власну сім'ю. ОСОБА_3 з своєю донькою не проживала і загального побуту не вела, про що свідчить відсутність таких даних у декларації родинних зав'язків, а єдиним членом сім'ї був її чоловік, про що вказано у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2012-2015 роки.

Крім того, з огляду на мету конкурсу, та у межах процедури кваліфікаційного оцінювання Комісія з'ясовувала і оцінювала усі аспекти життя і діяльності кандидата.

Критерії «професійної етики» та «доброчесності» визначені у пунктах 11 та 12 Положення, за яким відповідність судді вказаним критеріям оцінюється (встановлюється) за такими показниками:

Професійна етика:

11.1. Відповідність витрат і майна судді та членів його сім'ї, а також близьких

осіб задекларованим доходам.

11.2. Відповідність судді вимогам законодавства у сфері запобігання корупції.

11.3. Політична нейтральність.

11.4. Дотримання Кодексу суддівської етики та наявність обставин,

передбачених підпунктами 3, 5- 8, 13 частини першої статті 106 Закону.

11.5. Морально-психологічні якості (інтегративність) за складовими:

11.5.1. Розуміння і дотримання правил та норм.

11.5.2. Здатність відстоювати власні переконання.

11.5.3. Дисциплінованість.

11.5.4. Повага до інших

Доброчесність:

12.1. Відповідність витрат і майна судді та членів його сім'ї задекларованим доходам.

12.2. Відповідність способу життя судді та членів його сім'ї задекларованим доходам.

12.3. Відповідність поведінки судді іншим вимогам законодавства у сфері запобігання корупції.

12.4. Наявність обставин, передбачених пп. пп. 9-12, 15-19 ч. 1 ст. 106 Закону.

12.5. Наявність фактів притягнення судді до відповідальності за вчинення проступків або правопорушень, які свідчать про недоброчесність судді.

12.6. Наявність незабезпечених зобов'язань майнового характеру, які можуть мати істотний вплив на здійснення правосуддя суддею.

12.7. Загальна оцінка інтегративності (доброчесності) за такими складовими:

12.7.1. Чесність і порядність.

12.7.2. Контрпродуктивна поведінка.

12.7.3. Схильність до зловживань.

Показники, передбачені пунктами 11.1- 11.4 цієї глави, оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди.

Показник, передбачений пунктом 11.5 цієї глави, визначається за допомогою тестувань особистих морально-психологічних якостей та оцінюється на підставі висновку про підсумки таких тестувань і за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди. Показники, передбачені пунктами 12.1-12.6 цієї глави, оцінюються за результатами співбесіди та дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, зокрема: інформації, наданої центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, органом державного фінансового контролю в Україні, іншими органами державної влади; декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; результатів повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за наявності); декларації родинних зв'язків судді та декларації доброчесності судді; ??результатів регулярного оцінювання; ??результатів перевірки декларації родинних зв'язків судді та декларації доброчесності судді (за наявності);

??висновків Громадської ради доброчесності (за наявності);???іншої інформації, що включена до суддівського досьє. Показник, передбачений п. 12.7 цієї глави, визначається за допомогою відповідних тестувань особистих морально-психологічних якостей та оцінюється на підставі висновку про підсумки таких тестувань і за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди.

Тобто показники, за якими оцінюється професійна етика та доброчесність кандидата, формально визначені у Положенні. Загальний алгоритм визначення їх числових значень, які у підсумку дають змогу визначити підсумковий бал за показниками «професійна етика», «доброчесність», визначений у пункті 1 глави 6 Положення, а саме встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

В основу оцінювання доброчесності, професійної етики та інших показників, які не можуть мати точної регламентації, покладено внутрішнє переконання кожного члена Комісії, тобто його власна думка щодо кандидата, сформована на підставі інформації, що характеризує попередню професійну діяльність і поведінку кандидата, а також оцінки його здатності здійснювати правосуддя у Верховному Суді у майбутньому.

Суд відзначає, що Комісія має доволі широкі межі оцінки як в частині визначення конкретних обставин, які можуть вплинути на суспільну довіру до судової влади, так і щодо доброчесності кандидата. Однак такі широкі межі розсуду загалом відповідають меті конкурсу та завданню Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Суд, вважає, що оскаржуване рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України є мотивованим, жодне висловлювання в ньому не постановлено під сумнів, а висновки за їх наслідками є зрозумілими. В рішенні надано оцінку доводам ОСОБА_3 щодо кожного із необхідних моментів, сумнів щодо яких виник у Громадської ради доброчесності чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в цілому.

Таким чином, доводи позивача про те, що Комісією фактично було порушено її право на справедливий розгляд справи кандидата на посаду судді Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду не знайшло свого підтвердження.

Щодо доводів, які вказуються позивачем про те, що Комісія не мала права оцінювати суддівське досьє під час проведення конкурсу до Верховного Суду, так як перевірятись мало виключно досьє кандидата на посаду судді, то таких обмежень положення статті 85 Закону №1402-VIII не передбачає.

Крім того, відповідно до Положення, з огляду на дискреційні повноваження Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та обсяг правової та суспільної свідомості кожного із її членів, рішення про дотримання кандидатом показника відповідності на посаду судді критеріям кваліфікаційного оцінювання - приймається за внутрішнім переконанням.

Сумнів може вважатися «обґрунтованим», якщо він ґрунтується на дійсних обставинах, з якими він пов'язаний, і ці обставини підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Також не приймаються до уваги доводи представника позивача, як на підставу незаконності прийнятого Вищою кваліфікаційною комісією України рішення з огляду на прийняття висновків та доповнень до висновку Громадської ради доброчесності, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 85 Закону №1402-VIII досьє кандидата на посаду судді має містити:

- документи, подані кандидатом на посаду судді відповідно до частини четвертої статті 81 цього Закону;

- інформацію щодо відповідності кандидата на посаду судді критерію професійної етики;

- матеріали проведення спеціальної перевірки та іншу інформацію щодо відповідності кандидата на посаду судді критерію доброчесності, зокрема, відповідність витрат і майна кандидата на посаду судді та членів його сім'ї задекларованим доходам, у тому числі копії декларацій, поданих відповідно до цього Закону та законодавства у сфері запобігання корупції;

- іншу інформацію та матеріали, визначені пунктами 6, 13 - 17 частини четвертої цієї статті.

Пункти 6, 13-17 частини четвертої статті 85 Закону №1402-VIII, до якої відсилає вказана норма, передбачають наявність у досьє кандидата, зокрема інформації про здійснення викладацької діяльності, декларації родинних зв'язків судді та декларації доброчесності судді; результати тестувань щодо відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання (у разі їх проведення); результати застосування інших засобів встановлення відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання (у разі їх застосування); висновок Громадської ради доброчесності (у разі його наявності); інші відомості та дані, на підставі яких може встановлюватися відповідність судді критеріям кваліфікаційного оцінювання, а також будь-яку іншу інформацію щодо судді, визнану рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України такою, що підлягає включенню до суддівського досьє.

Відповідно до положень статті 87 Закону №1402-VIII, з метою сприяння Комісії у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання утворена Громадська рада доброчесності, що надає, за наявності відповідних підстав, висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до досьє кандидата на посаду судді або до суддівського досьє.

Громадська рада доброчесності:

- збирає, перевіряє та аналізує інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді);

- надає Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді);

- надає, за наявності відповідних підстав, Вищій кваліфікаційній комісії суддів України висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до досьє кандидата на посаду судді або до суддівського досьє;

- делегує уповноваженого представника для участі у засіданні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді);

- має право створити інформаційний портал для збору інформації щодо професійної етики та доброчесності суддів, кандидатів на посаду судді.

Отже, законодавство, яке визначає порядок проведення конкурсу на посаду судді Верховного Суду, передбачає, що Громадська рада доброчесності має право лише збирати, аналізувати й перевіряти інформацію, що стосується доброчесності та професійної етики суддів. Оцінювання судді (кандидата на посаду), зокрема оцінка його професійних знань і компетентності, моральної, етичної та психологічної доброчесності - це завдання органу, якому доручено проводити оцінювання (ВККС). Висновок Громадської ради доброчесності може стосуватися лише встановлення (констатації) відповідності особи критеріям професійної етики та доброчесності суддів і кандидатів на посаду судді.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2018 (справа №826/17849/17) вирішено визнати протиправним і скасувати рішення Громадської ради доброчесності від 15.05.2017 про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду Широян Тетяни Анатоліївни критеріям доброчесності та професійної етики. Визнано протиправним і скасовано рішення Громадської ради доброчесності від 23.06.2017 про надання інформації на доповнення до Висновку про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду Широян Тетяни Анатоліївни критеріям доброчесності та професійної етики.

З цього приводу Великою Палатою Верховного Суду вже надавалась оцінка використання Комісією рішень Громадської ради доброчесності в межах конкурсу на заміщення вакантних посад суддів до Верховного Суду. (постанова від 03.07.2018, справа №800/252/17, провадження №11-569заі18). Висновок Громадської ради доброчесності, наявний у суддівському досьє кандидата на посаду судді Верховного Суду підлягає аналізу Комісією та може бути спростований особою, відносно якої він винесений. При цьому, скасування відповідного висновку та доповнення до нього в судовому порядку (як це має місце в даній справі) не є підставою для його неприйняття до відома ВККС України.

Оцінювання кандидата на посаду судді за усіма критеріями «компетентність», «професійна етика», «доброчесність» віднесено до виключних повноважень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, яка з підстав та в порядку, передбачених Законом, може ухвалити кінцеве та остаточне рішення про підтвердження або непідтвердження здатності такого кандидата здійснювати правосуддя у відповідному суді та визначає його рейтинг для участі у конкурсі. При цьому, відповідно до статті 88 Закону, якщо ГРД у висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то Комісія може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами. Під час детального ознайомлення із оскаржуваним рішенням, не має сумнівів про те, що ВККС України надала оцінку висновку та доповненню до нього Громадської ради доброчесності. Кожний пункт, висловлених в них сумнівів щодо доброчесності ОСОБА_3 був предметом обговорення за пленарному засіданні Комісії, що знайшло своє детальне відображення у рішенні.

При цьому, майже всі висновки Громадської ради доброчесності та доповнення до такого висновку (за виключенням одного) були відхилені Комісією.

Приймаючи рішення, Комісія здійснювала аналіз декларацій позивача, які подавались в паперовому вигляді і декларацій родинних зв'язків, які подавались як суддею Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Підсумовуючи наведене, Суд приходить до висновку, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України, отримавши повноваження на проведення конкурсу до Верховного Суду, лише використовувала інформацію, яка була отримана від Громадської ради доброчесності, та включена до досьє кандидата і не могла бути залишені поза увагою під час проведення конкурсу. Аналіз та правовий висновок щодо кожного із пунктів такої інформації та заперечень надавався Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, що вже зауважувалось Судом.

Доводи про те, що доповнення до висновку ГРД позивач не отримувала та була проінформована про них вже на пленарному засіданні Комісії не можуть стати єдиною підставою для скасування прийнятого рішення відповідачем, так як, по-перше, викладена в ньому інформація була лише взята до уваги, оцінка якої надавалась в інший, зазначений в цьому рішенні спосіб, а, по-друге, Комісія не може не приймати таке доповнення, адже таких повноважень не передбачено Законом №1402-VIII.

У відповідності до частини третьої статті 88 Закону №1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання;

3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;

4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

Дослідивши зміст оскаржуваного позивачем рішення ВККС України, Суд зазначає, що обумовлених підстав, які передбачені частиною третьою статті 88 Закону №1402-VIII Судом не встановлено, обґрунтувань чи заперечень щодо чого не висловлено позивачем та його представниками у позовній заяві чи у ході розгляду справи.

Підсумовуючи зазначене, Верховний Суд зазначає, що відповідачем під час прийняття спірного у даній справі рішення не допущено порушення нормативно-правових актів, рішення прийнято повноваженим суб'єктом в межах та у спосіб передбачений Конституцією України та Законом №1402-VIII.

Таким чином, Суд приходить до висновку відмовити ОСОБА_3 в задоволені позову до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Керуючись статтями 193, 194, 195, 242 - 244, 246, 250, 257, 266 Кoдексу адміністративнoгo судoчинства України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про скасування рішення від 26.06.2017 №150/вс-17 та зобов'язати вчинити певні дії.

Судове рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

- ОСОБА_3, АДРЕСА_1.

- Вища кваліфікаційна комісія суддів України, м. Київ, вул. Генерала Шаповала, буд. 9 Єдиний державний реєстр підприємств і організацій України - 37316378.

Головуючий суддя В.П. Юрченко

Судді: І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

В.В. Хохуляк

Р.Ф. Ханова

Повне рішення складено 18.03.2019