Справа № 473/876/19
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/876/19
РІШЕННЯ

іменем України

"18" березня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судових засідань - Багрін І.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - адвоката Коробкової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Хмельної Оксани Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з таким позовом, в якому вказувала, що 12.02.2019 року було винесено постанову, якою її було визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КпАП України та на неї накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн. 00 коп.

Згідно даної постанови, ОСОБА_2 в порушення ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року за № 461, здійснювала експлуатацію об'єкта "Реконструкція житлового будинку та будівництво господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1", не введеного в експлуатацію.

Проте, позивач вказувала, що розгляд адміністративної справи здійснювався з грубими процесуальними порушеннями, а саме: без врахування особи порушника; належної перевірки обставин порушення та перевірки їх доказами, а також за відсутності письмових пояснень позивача. Крім цього, направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 23.01.2019 року, акт за результатами такої перевірки від 31.01.2019 року, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 31.01.2019 року за № 9, протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2019 року складені за відсутності позивача.

В зв'язку з зазначеним, ОСОБА_2 просила про скасування вищевказаної постанови.

В судовому засіданні позивач, її представник - адвокат Коробкова О.О позовні вимоги підтримали. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надіслала на адресу суду заяву, в якій підтримала заперечення, викладені в відзиві на позовну заяву, просила в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена, відповідно до вимог закону.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1

З наданого позивачем технічного паспорта вбачається, що ОСОБА_2 в 2005 році було реконструйовано вищевказаний житловий будинок за рахунок прибудови сіней а'-1 площею 10,8 кв.м, а також збудовано господарські будівлі: сарай Ж-1 площею 37,2 кв.м, сарай З-1 площею 17,7 кв.м. Відомостей щодо здійснення будівництва інших об?єктів, в тому числі його завершення, матеріали справи не містять.

31.01.2019 року за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності (за направленням № 39 від 23.01.2019 року) був складений відповідний акт. Згідно даного акта встановлено, що позивач у порушення ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року за № 461, здійснювала експлуатацію об'єкта "Реконструкція житлового будинку та будівництво господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1", не введеного в експлуатацію.

В цей же день головний інспектор Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В. склала відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення щодо виявлених порушень.

На підставі вказаного протоколу головним інспектором Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Хмельною О.О. 12.02.2019 року було винесено постанову, якою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КпАП України та на неї накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн. 00 коп.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

При цьому, під реконструкцією розуміють перебудову введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності) (п. 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»).

Згідно ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Даний закон набрав чинності 12.03.2011 року. Водночас він не містить застережень, щодо поширення його дії на відносини, які виникли до набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає суду підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Виходячи з наведеного, обов'язок введення об'єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність.

При цьому, в контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов'язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого правопорядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об'єкта містобудування з початку його використання.

Згідно ч.8 ст. 96 КпАП України експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів, обов'язок щодо збирання яких покладено на уповноважених осіб (ст. 251 КпАП України).

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КпАП України, в зв?язку з чим, спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Хмельної Оксани Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №4 від 12.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 96 КпАП України відносно ОСОБА_2 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан