Справа № 826/17890/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

12 березня 2019 року м. Київ № 826/17890/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Т.І. Шейко,

при секретарі судових засідань Гарбуз К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_2
доКваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва
провизнання протиправним індивідуального акту та його скасування
Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

за участі представників:

- від позивача ОСОБА_3;

- від відповідача - Улибіна В.О.;

- від третьої особи - Освітня Л.В.;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва, у якому, з урахуванням змін до предмету позову, просив суд:

- визнати протиправним індивідуальний акт - рішення дисциплінарної палати юридичної особи «Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва» від 17 вересня 2018 року №64 та скасувати його;

- визнати протиправним індивідуальний акт - рішення дисциплінарної палати юридичної особи «Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва» від 30 жовтня 2018 року №77 та скасувати його.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

07 березня 2019 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом:

- встановлення заборони Вищій кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури вчиняти дії щодо розгляду скарги громадянина ОСОБА_6 на рішення дисциплінарної палати юридичної особи «Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва» від 17 вересня 2018 року №64.

Заява обґрунтована тим, що при ознайомленні з матеріалами справи 12 лютого 2019 року позивач дізнався про існування листа Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 27 грудня 2018 року, з змісту якого вбачається, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури буде здійснювати розгляд скарги громадянина ОСОБА_6, на рішення дисциплінарної палати юридичної особи «Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва» від 17 вересня 2018 року №64. А тому, у разі задоволення Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури вищезазначеної скарги і притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності буде заподіяно невідворотну шкоду правам, свободам та інтересам позивача у разі задоволення позову: позивач втратить можливість здійснювати адвокатську діяльність і, відповідно, отримувати винагороду за працю.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В судовому засіданні 12 березня 2019 року представник позивача підтримав.

Представник відповідача та представник третьої особи заперечили проти задоволення зазначеного клопотання.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, у відповідності до положень частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог (аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року №826/16365/17).

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Більше того, вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем не узгоджується із прямими обов'язками відповідача, визначеними чинним законодавством.

Крім цього, як зазначив сам позивач у заяві про забезпечення позову, шо відповідно до пункту 3.49 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури у разі оскарження одного і того ж рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури до ВКДКА та до суду, ВКДКА виносить постанови про закриття провадження, виходячи і з принципу правової визначеності, встановленого для оскаржень рішень КДКА Законом України «Про адвокатуру та адвокатська діяльність».

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва --

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко

Повний текст ухвали складено 12 березня 2019 року.