Справа № 420/5917/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5917/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 (за ордером),

представника відповідача Святохи А.А., за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування Розпоряджень №106 від 10.04.2018 р., №112 від 16.04.2018 р.,-

І. Суть спору:

ОСОБА_3 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просила:

1. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження №106 від 10.04.2018 року Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

2. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження №112 від 16.04.2018 року Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

ІІ. Аргументи сторін

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

18.07.2017 р. ОСОБА_3 в результаті укладення договору купівлі-продажу зареєстрованого у реєстрі за №250 та посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Калашник О.В. придбала у приватну власність квартиру під АДРЕСА_1, загальною площею 109,5 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м., яка в цілому складається з чотирьох житлових кімнат.

Позивач зазначила, що придбане приміщення та взагалі будинок знаходився в аварійному стані, у 2017 р. вона звернулася до ТОВ «Джерело-ЛТД» із замовленням на проведення обстежувальних робіт з метою встановлення технічного стану несучих та огороджувальних конструкцій квартири АДРЕСА_1.

За результатами проведеного дослідження ТОВ «Джерело-ЛТД» надано висновок №04/1-10-2017-ТЗ про технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій квартири НОМЕР_2 за вказаною адресою.

Позивач в результаті проведеного дослідження отримала реконструкції та будівельні рішення стосовно проведення відновлюваних робіт та перепланування квартири без зміни фасадів та несучих конструкцій будівлі.

10.04.2018 р. Приморська районна адміністрація Одеської міської ради прийняла розпорядження № 106 « Про приведення самовільно реконструйованої частини квартири НОМЕР_3, яка розташована в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, в первинний стан».

В якості обґрунтування складання розпорядження позивач посилався на протокол про адміністративне правопорушення від 19.03.2018 р. складений Департаментом ДАБІ в Одеській області та на акт обстеження від 02.04.2018 р.

Позивач не погоджується із висновком Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та із посиланням на проведення реконструкції квартири.

16.04.2018 р. Приморська районна адміністрація Одеської міської ради прийняла розпорядження № 112 « Про демонтаж металевої конструкції (металева огорожа з фірткою та навісом), самовільно улаштованої на прилеглій території до квартири НОМЕР_2 житлового будинку за адресою, АДРЕСА_1».

Позивач зазначила, що начальник та майстер дільниці №2 КП «ЖКС «Порто-Франківський», встановлено, що на прилеглій території до квартири НОМЕР_2 житлового будинку АДРЕСА_1, незаконно улаштована металева конструкція у вигляді навісу, на підтвердження чого складено акт обстеження від 14.04.2018 р. . На підставі акту обстеження КП «ЖКС «Порто-Франківський» прийнято розпорядження №112.

Позивач зазначила, що посилання відповідача на загородження території двору за адресою АДРЕСА_1 та доведення до неналежного санітарного стану території двору, яка огороджена металевою конструкцією не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Також позивач зазначила, що вона лише придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 з вже наявною у дворі будинку металевою конструкцією, тобто жодних металевих конструкцій якими би загороджувались прибудинкові території немає. Отже позивач на її думку, не вчиняла ні умисні ні протиправні дії направленні на порушення благоустрою будинку та його території з метою створення перешкод мешканцям у користуванні двору.

Позивач вважає, що у відповідача були відсутні жодні підстави для прийняття розпорядження №112 від 16.04.2018 р.

Таким чином позивач вважає прийнятті розпорядження №106 та №112 протиправними та такими, що належать до скасування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позові.

19.11.2018 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

13.12.2018 р. ухвалою занесеною до протоколу судового засідання продовжено підготовче провадження до 90 днів.

07.02.2019 р. ухвалою занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та продовжено розгляд справи по суті.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача зазначив, що самовільною реконструкцією квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 значно погіршила житлово-побутові умови мешканців будинку. У зв'язку з цим зазначене приміщення повинно бути приведено до попереднього стану. Самовільно встановлена металева конструкція (металева огорожа з фірткою та навісом), що улаштована на прилеглій території до квартири АДРЕСА_1 позивачем була розміщена без дозвільних документів на території загального призначення, що створила небезпечну санітарну ситуацію, а значить - належить демонтажу.

Отже своїми діями позивач порушила вимоги містобудівного законодавства, правила благоустрою міста, а також права мешканців прилеглих будинків та територіальної громади в цілому.

Представник відповідача зазначив, що приймаючи оскаржувані розпорядження рай адміністрація діяла в межах повноважень та у спосіб, що визначенні Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому розпорядження не можуть вважатися незаконними.

Заслухавши вступне слово представників учасників справи, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до часткового задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином

ІІІ. Обставини, встановлені судом

Так, суд встановив, що позивач 18.07.2017 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого у реєстрі за № 250 та посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Калашник О.В., придбала у приватну власність квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 109,5 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м., яка в цілому складається з чотирьох житлових кімнат.

У зв'язку з тим, що придбане приміщення та взагалі будинок знаходився в аварійному стані, ОСОБА_3 у 2017 році звернулась до ТОВ "Джерело-ЛТД" із замовленням на проведення обстежувальних робіт з метою встановлення технічного стану несучих та огороджувальних конструкцій квартири НОМЕР_4 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами проведеного дослідження ТОВ "Джерело-ЛТД" складено Висновок № 04/1-10-2017-ТЗ про технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій квартири НОМЕР_4, що розташована на першому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з висновками про можливість, а також з рекомендаціями та будівельними рішеннями з проведення перепланування приміщень без зміни фасадів та несучих конструкцій будинку (а.с.40-82).

Зі змісту вказаного Висновку вбачається, що в результаті детального дослідження основних несучих та огороджувальних конструкцій квартири і житлового будинку встановлено наступне:

зовнішні стіни викладені в кладці із каменю черепашник. По фасаду будинку у верхній частині стіни (в рівень парапету) маються пошкодження у вигляді порушення цілісності, викликані періодичними протіканнями покрівлі. Фізичний знос стін на рівні парапету будівлі складає 25-30%;

-в зовнішніх фасадних стінах будинку зі сторони вул. Єврейська візуально видно вертикальні та похилі тріщини, пов'язані з нерівномірною осадкою будівлі. Фізичний знос досягає 25-30%. Технічний стан зовнішніх стін досягає в цілому задовільний, що вимагає комплексного підходу з його посилення - сполучення зовнішніх стін із внутрішніми;

-внутрішні стіни в квартирі НОМЕР_4 - мають видимі пошкодження та дефекти, що пов'язані з нерівномірною осадкою будівлі. Всі сполучення із зовнішніми стінами в тріщинах, просторова жорсткість порушена. Фізичний знос складає 30-35%. Технічний стан - незадовільний. Вимагаються заходи з посилення стін та відновлення просторової жорсткості будівлі;

-у приміщенні спостерігаються перелами площини перекриття. Фізичний знос до 30-35%. Стан балок перекриття в цілому задовільний, приданий до нормальної експлуатації - вимагають заходів із часткового посилення в місцях порушення цілісності.

На час обстеження в квартирі НОМЕР_4 розділяючі перегородки мають фізичний знос до 40-45%. Підлога у квартирі НОМЕР_4 - покриття підлоги фізично зношено на 80%.

В цілому, технічний стан несучих конструкцій будівлі вимагає проведення робіт з відновлення порушеної просторової жорсткості на рівні квартири НОМЕР_4, що обстежується.

Експерт дійшов висновку та надав рекомендації щодо проведення ремонтно-відновлювальних заходів, що дозволять подальшу експлуатацію приміщень.

Будинок за адресою: Пушкінська вул., 28 ріг Єврейської (Бебеля) "Будинок прибутковий Курле", II пол. XIX ст., вид пам'ятки архітектури - АМ, рішенням Одеського облвиконкому № 580 від 27.12.1991, (охоронний номер 704 - Од) прийнятий під охорону держави як пам'ятник містобудування та архітектури місцевого значення.

Відповідач встановив, що позивач, яка власник квартири НОМЕР_2 розташованої на першому поверсі триповерхового фасадного флігелю житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1, що є пам'яткою культурної спадщини самовільно виконує реконструкцію приміщення, чим грубо порушила норми містобудівного законодавства

Порушення полягає в тому, що позивач виконала будівельні роботи з:

1)демонтажу стін між жилими кімнатами площею 27,9 м2, 15,4 м2 і 23,3 м2;

2) влаштування двірного отвору в стіні між кімнатами;

3) забудови двірного отвору в кімнаті площею 7,5 м2;

4) посилення несучих та огороджувальних конструкцій металевими обоймами та посилення отворів металевими швелерами та пластинами;

5) влаштування нової стіни з пінобетонних блоків;

6) заміна вікон та влаштування фасадних дверей.

Також відповідач встанови, що позивач самовільно без дозвільних документів, встановила металеву конструкцію (металева огорожа з фірткою та навісом), розташовану на прилеглій території до квартири НОМЕР_2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

10.04.2018 р. відповідач прийняв розпорядження №106 «Про приведення самовільно реконструйованої квартири НОМЕР_2, яка розташована в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 в первинний стан» (а.с.39).

Дане розпорядження обґрунтоване тим, що відповідно до даних Єдиного реєстру документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо реєстрації дозвільних документів за даною адресою відсутня. З метою до допущення самовільного будівництва за вказаною адресою представнику власника квартири вручені приписи про припинення будівельних робіт та приведення вказаної квартири в первинний стан, на які він не реагує.

16.04.2018 р. відповідач прийняв розпорядження №112 «Про демонтаж конструкції (металева огорожа з фірткою та навісом), самовільно улаштованої на прилеглій території до квартири НОМЕР_2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в первинний стан» (а.с.9).

Дане розпорядження обґрунтоване тим, що розглянувши надані документи КП «ЖКС «Порто-Франківський», встановлено, що на прилеглій території до квартири НОМЕР_2 житлового будинку АДРЕСА_1, незаконно улаштована металева конструкція (металева огорожа з фірткою та навісом), яка займає територію двору загального користування. Зазначена металева конструкція улаштована без дозвільних документів, територія двору, яка огороджена вказаною конструкцією знаходиться в неналежному санітарному стані.

20.04.2018 р. відповідач прийняв постанову про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача (а.с.11).

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

ІV Джерела права та висновки суду.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п.1 п.б ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. N 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: делеговані повноваження щодо надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності"

Відповідно до п.1.1. Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішення Одеської міської ради від 26.04.2017р. № 1934-VII Приморська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Приморського району міста Одеси згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Пунктом 2.8. Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради встановлено, що у галузі будівництва райадміністрація здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об'єктів або приведення самочинно реконструйованих об'єктів у первинний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою, проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно з п.3.2 ДБН А. 2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва.

Відповідно до п.3.2.1 ДБН А. 2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція- перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров'я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об'єкті або які знаходитимуться зовні такого об'єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов'язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об'єкта.

Згідно з ч.5 ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що до значних наслідків (СС3) відносяться такі об'єкти, як пам'ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини".

Відповідно до ч. 1 статті 37 зазначеного Закону право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з Постановою КМ від 13.04.2011р. №466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Отже суд зазначає, що проведення будь-яких будівельних робіт на об'єктах будівництва, що за класом наслідків належить до об'єктів зі значними (СС3) наслідками можливе тільки після отримання дозволу на їх виконання.

Статтею 376 Цивільного кодексу України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до п.1.4.4., 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005р. №76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, недопускається. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

Тобто суд робить висновок, що належним доказом здійснення позивачем реконструкції зазначеної квартири відповідно до вимог законодавства України є дозвіл на виконання будівельних робіт.

Суд, критично оцінює посилання позивача на наявність висновку судового експерта №015/2018 від 21.06.2018 р., оскільки надані експертом TOB "Джерело-ЛТД" висновки та рекомендації щодо проведення ремонтно-відновлювальних заходів, не дають дозволу на їх проведення, це лише рекомендації.

Позивач впродовж розгляду справи не надала доказів щодо реєстрації дозвільних документів на виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1.

Зазначене свідчить про здійснення позивачем самочинної реконструкції квартири НОМЕР_2 в будинку №28 за адресою АДРЕСА_1.

Суд зазначає, що постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018 р. по справі №815/1995/18 за позовом ОСОБА_3 до Департаменту ДАБІ в Одеській області про визнання скасування постанов, скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 р. , яким задоволено частково позовні вимоги.

Крім того, у постанові П'ятого апеляційного адміністративного від 22.11.2018 р., зазначено, що у ОСОБА_3 відсутній дозвіл на виконання будівельних робіт квартири НОМЕР_2 в будинку №28 за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільний або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач прийняв розпорядження № 106 від 10.04.2018 « Про приведення самовільно реконструйованої частини квартири НОМЕР_3, яка розташована в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, в первинний стан» правомірно, а тому воно не належить до скасування.

Щодо розпорядження №112 від 16.04.2018 р. «Про демонтаж конструкції (металева огорожа з фірткою та навісом), самовільно улаштованої на прилеглій території до квартири НОМЕР_2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в первинний стан» суд зазначає наступне.

В оскаржуваному розпорядженні щодо обґрунтування необхідності демонтування металевої конструкції, відповідач зазначив, що вона фактично є загромадженням, яке мешканцям будинку по АДРЕСА_1 користуватись прибудинковою територією. Тобто стверджуючи про неможливість користування мешканцям будинку за адресою: АДРЕСА_1 прибудинковою територією і порушення позивачем вимог чинного законодавства України, відповідач не надав жодного доказу щодо заявлених ним порушень прав мешканців.

Позивач на підтвердження безпідставності звинувачень відповідача надала копію листа мешканців будинку за вказаною адресою до відповідача з колективним зверненням в якому викладено наступне (а.с.13):

-мешканці просили залишити захисну конструкцію за адресою: АДРЕСА_1 (тобто мешканці називають її захисною, а не такою, яка перешкоджає в користуванні двором);

-мешканці підтверджують факт існування конструкції більше 20 років за адресою: АДРЕСА_1 та вказують на самостійне зведення останньої спільними силами, а не особисто позивачем;

-мешканці наводяться обґрунтуванні доводи необхідності розміщення металевої конструкції біля входу до квартири позивача так як в період опадів у вигляді дощу та зливи на місці «конструкції» утворювалась двох метрова яма та вся вода потрапляла під фундамент, що в результаті призвело до появи тріщин у фасадній частині будинку та часткове його руйнування. Тобто за допомогою зазначеної конструкції локалізовано систематичне потрапляння опадів до будинку та його збереження;

-металева конструкція виконує також охоронну функцію, яка полягає в захисті підвального приміщення розташованого поряд з входом до квартири позивача від неправомірного його використання особами без постійного місця проживання;

-мешканцями в кінці звернення резюмовано, що захисна конструкція збудована більш ніж 20 років тому, жодним чином не заважає їм у користуванні прибудинковою територією та вони зацікавленні в її збереженні.

Отже, суд зазначає, що позивач не зводила металеву конструкцію та жодні права та інтереси нікого з користувачів прибудинкової території та власників житлових приміщень за вказаною адресою не порушено.

Таким чином, суд робить висновок, що розпорядження №112 від 16.04.2018 р. «Про демонтаж конструкції (металева огорожа з фірткою та навісом), самовільно улаштованої на прилеглій території до квартири НОМЕР_2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в первинний стан» є протиправним та належить до скасування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч.2 статті 77 КАС України: « В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача належать до задоволення частково а саме: до визнання протиправним та скасування розпорядження

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження №112 від 16.04.2018 року Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

3. У решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704(сімсот чотири),80 грн.

5. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

7. ОСОБА_6, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_1

Відповідач - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, адреса: м. Одеса, вул, Канатна,134, .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 18 березня 2019 року

Суддя О.Я. Бойко

.