Справа № 653/4472/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 653/4472/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання незаконними дії посадових осіб державної фіскальної служби при нарахуванні штрафа, пені та скасування рішення про застосування санкцій,

встановив:

29 грудня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області з адміністративним позовом до Генічеської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач 1, Генічеська ОДПІ), Головного управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі (далі відповідач-2, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить:

- визнати незаконними дії посадових осіб Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області по розрахунках та застосуванню до ОСОБА_1 штрафних санкцій, недоїмки зі сплати єдиного внеску, нарахуванню пені у сумі 11014,67 грн. за період з 21.01.2014 - 14.09.2017 років та скасувати рішення Головного Управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі № від 29 серпня 2018 року про застосування цих санкцій.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 10.10.2011 року по 01.04.2015 року перебував на обліку як фізична особа-підприємець та здійснював підприємницьку діяльність. Через фінансові труднощі у 2014-2015 рр. пропустив своєчасність сплати єдиного внеску, що послугувало підставою для прийняття відповідачем-1 Вимоги про сплату боргу №Ф-374-25 від 09.07.2015 року, якою встановлено заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на суму 8752,45 грн. станом на час її прийняття. Оскільки зазначену Вимогу позивачем в добровільному порядку не виконано, контролюючим органом передано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) на примусове виконання до Відділу державної виконавчої служби Генічеського РУЮ. Виконавче провадження № 48547630, відкрите постановою від 21.08.2015 року, закінчено 15.09.2017 року у звязку з повним погашенням заборгованості. Всупереч зазначеному, ГУ ДФС у Херсонській області на підставі Рішення № НОМЕР_1 від 29.08.2018 року застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 11 014,67 грн. Позивач вважає зазначене Рішення протиправним, оскільки посадові особи відповідача-1 не мали достатніх підстав щодо розрахунку та застосування до позивача штрафних санкцій, вже сплачених ним повністю на виконання Вимоги №Ф-374-25 від 09.07.2015 року за період примусового її виконання. Відповідно статей 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» завершене виконавче провадження, в даному разі ВП № 48547630, не може бути розпочате знову, та згідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Також позивач зазнає, що після припинення підприємницької діяльності пройшло вже 3,5 років, а тому відповідачами пропущено строки позовної давності.

Враховуючи зазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 02.01.2019 року справу передано до Херсонського окружного адміністративного суду для розгляду.

Ухвалою суду від 13.02.2019 року суддею Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В. відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 05.03.2019 року.

22.02.2019 року від ГУ ДФС у Херсонській області до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач-2 заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що відповідно до вимог ст.1, 4, 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI фізична особа-підприємець, як платник єдиного внеску, зобовязана своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та не сплачена є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафу. Строк давності в даному випадку не застосовується. Відповідач-2 не заперечує того, що недоїмка зі сплати єдиного внеску фактично погашена позивачем 07.07.2017 року у сумі 297,36 грн., 06.09.2017 року - 290,13 грн., 14.09.2017 року - 8164,96 грн., однак зазначає, що оскільки зазначене сплата здійснена з порушенням встановленого законодавством строку, оскаржуваним Рішенням № НОМЕР_1 від 29.08.2018 року до позивача застосовано штрафні санкції та нараховано пеню у розмірі 11 014,67 грн.

ГУ ДФС у Херсонській області наголошує на тому, що навіть у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця така фізична особа відповідає за зобовязаннями, повязаними з її діяльністю, усім своїм майном та несе відповідальність, передбачену для платника єдиного внеску. Відповідач-2 в підтвердження своєї позиції посилається на Постанову Верховного суду України від 04.12.2013 у справі №6-125цс13. Враховуючи зазначене, просить в задоволенні позову відмовити.

28.02.2019 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якій він наголошує на тому, що станом на час припинення своєї господарської діяльності та згідно змісту Постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.09.2017 року позивач розрахувався з Державою та зі всіма боргами. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 04.03.2019 року в задоволенні клопотань позивача про витребування доказів та про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

В судове засідання, призначене на 05.03.2019 року позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, міститься в матеріалах справи.

Відповідач-1, Генічеська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, в судове засідання не зявилася, відзив на позов не надала.

Від представника відповідача-2, ГУ ДФС у Херсонській області, до суду 05.03.2019 року надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи наведеної статті, суд вважає, що подання відповідачем-2 заяви про розгляд справи без його участі та неявка без поважних причин позивача та представника відповідача-1, належним чином повідомлених про розгляд справи, має наслідком розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 10.10.2011 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 8).

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 01.04.2015 року до реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Разом із тим, 09.07.2015 року відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача вимогу №Ф-374-25 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 8752,45 грн.

21.08.2015 року Постановою ВДВС Генічеського районного відділу управління юстиції, за заявою Генічеської ОДПІ від 20.08.2015 року, відкрито виконавче провадження №48547630 з виконання Вимоги №Ф-374-25 від 09.07.2015 року.(а.с. 18)

15.09.2017 року Постановою Головного територіального управління юстиції у Херсонській області виконавче провадження закінчено у звязку зі сплатою заборгованості у повному обсязі. (а.с. 21)

29.08.2018 року ГУ ДФС у Херсонській області прийнято Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску до ОСОБА_1 за період з 21.01.2014 до 31.12.2014 року у сумі 621,67 грн. (штраф у розмірі 10%), за період з 01.01.2015 до 14.09.2017 року у сумі 507,18 грн. (штраф у розмірі 20%) та пеню у сумі 9885,82 грн. (у розмірі 0,1% суми недоїмки).

Позивач вважає дії посадових осіб Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області по розрахунку та застосування до нього штрафних санкцій, пені незаконними, а відповідне рішення просить скасувати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.08.2010 № 2464 (далі - Закон України №2464-VI).

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України №2464-VI ).

З матеріалів справи вбачається, що згідно облікової картки платника податків позивачу нараховано зобовязання зі сплати єдиного внеску: 20.01.2014 у сумі 1218,67 грн., 10.02.2014 у сумі 1194,03 грн., 22.04.2014 у сумі 1267,95 грн., 21.04.2014 у сумі 1267,95 грн., 20.10.2014 у сумі 1267,95 грн., 20.01.2015 у сумі 1267,95 грн., 20.04.2015 у сумі 1267, 95 грн. Всього у сумі 8752,45 грн., яка позивачем не була сплачена. Оскільки за позивачем рахувалася недоїмка, контролюючим органом сформовано Вимогу №Ф-374-25 від 09.07.2015 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом України №2464-VI, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (п. 6 ч. 1 ст. 1, ч. 3 ст.25 Закону №2464-VI)

Згідно вимог ч. 4 ст. 25 Закону України №2464-VI вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Частиною 5 ст. 25 Закону України №2464-VI встановлено, що вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Враховуючи зазначені приписи законодавства та оскільки позивачем протягом 10 календарних днів з дня отримання Вимоги №Ф-374-25 недоїмку зі сплати єдиного внеску не було погашено у добровільному порядку, зазначена вимога направлена до державної виконавчої служби для стягнення у примусовому порядку.

Судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження №48547630 ОСОБА_1 здійснено погашення недоїмки зі сплати єдиного внеску, а саме: 07.07.2017 року у сумі 297,36 грн., 06.09.2017 року - 290,13 грн., 14.09.2017 року - 8164,96 грн., всього на суму 8752,45 грн., даний факт не спростовується відповідачем-2 у відзиві та підтверджено копією витягу з інтегрованої картки платника податків (а.с. 49-50).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що він з 01.04.2015 року припинив підприємницьку діяльність, тому будь-які нарахування ЄСВ станом на 09.07.2015 року, тобто на день прийняття вимоги, та зобовязання з її сплати є протиправними.

Надаючи оцінку таким доводам, суд наголошує, що згідно відомостей, що містять в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 з 10.10.2011 року по 01.04.2015 року був зареєстрованим та здійснював підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець.

Як видно із облікової картки особового рахунку зобовязання ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску виникли з 20.01.2014 року, та станом на 20.04.2015 року за позивачем рахувалася недоїмка у сумі 8752,45 грн.(а.с. 46-47)

Тобто, вказана заборгованість виникла в період 10.10.2011 по 01.04.2015 року, коли позивач був зареєстрованим та здійснював підприємницьку діяльність, тому нарахована правомірно.

Позивачем визнано у позовній заяві, що ним належним чином не виконувалися приписи ст. 9 Закону України №2464-VI щодо своєчасності сплати єдиного внеску за 2014-2015 роки, причиною яких слугували фінансові труднощі. Фактично, погашення заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного внеску відбулось в рамках виконавчого провадження, а саме, станом на 14.09.2017 року позивачем повністю погашено недоїмку зі сплати єдиного внеску всього у сумі 8752,45 грн. згідно Вимоги №Ф-374-25, що послугувало підставою для винесення державним виконавцем постанови від 15.09.2017 року про закінчення виконавчого провадження у звязку з погашенням боргу.

29.08.2018 року ГУ ДФС у Херсонській області прийнято Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску до ОСОБА_1 за період з 21.01.2014 до 31.12.2014 року у сумі 621,67 грн. (штраф у розмірі 10% згідно редакції Закону України №2464-VI, що діяла до 01.01.2015 року), за період з 01.01.2015 до 14.09.2017 року у сумі 507,18 грн. (штраф у розмірі 20% згідно редакції Закону України №2464-VI, що діяла з 01.01.2015 року) та пеню у сумі 9885,82 грн. (у розмірі 0,1% суми недоїмки).

Згідно вимог ч.11,12 ст. 9 Закону України №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція №449).

Так, положеннями п. 1 Розділу VI Інструкції №449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обовязки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз. 2 п. 2 Розділу VI Інструкції №449).

Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону України №2464-VI (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно внесених змін до п.2 ч.11 ст.25 Закону України №2464-VI (в редакції, що діяла з 01.01.2015 року) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. (чч. 10, 13 ст. 25 Закону України №2464-VI).

Відтак, сума штрафних санкцій та пені у розмірі 11 014,67 грн., нарахованих згідно Рішення № від 29.08.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску є обґрунтованим та обрахованим відповідно до вимог чинних нормативно - правових актів України.

Щодо посилань позивача на пропущення контролюючим органом строків позовної давності та щодо відсутності у позивача зобовязань у звязку з припиненням підприємницької діяльності, суд зазначає наступне.

Частиною 16 ст. 25 Закону України №2464-VI встановлено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Згідно ч. 1 ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року № 755-IV.

Частиною 4 ст. 6 Закону України №2464-VI встановлено, що разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов'язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Зняття з обліку фізичної особи як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України №2464-VI після проведення передбачених законодавством перевірок платника та проведення остаточного розрахунку.

Відповідно до пункту 9 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 (далі Порядок №435), у разі припинення діяльності, зокрема, фізичної особи - підприємця, така особа зобов'язана подати сама за себе звіт із зазначенням типу форми "ліквідаційна", де останнім звітним періодом буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.

Останнім періодом, за який необхідно сплатити єдиний внесок, буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Термін сплати зобов'язань, визначених фізичною особою - підприємцем у Звіті з позначкою "ліквідаційний", настає в день подання такого Звіту, відповідно єдиний внесок необхідно сплатити до дати подання Звіту включно.

Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності, та зобов'язана забезпечити остаточні розрахунки з податків та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від провадження підприємницької діяльності.

Однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Даний висновок суду підтверджується правовою позицією Верховного суду України у постанові від 04.12.2013 року у справі №6-125цс13 та Верховного суду в постанові №2а-1813/10/2670.

Тому суд погоджується з твердженням відповідача-2 , що навіть у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця така фізична особа відповідає за зобовязаннями, повязаними з її діяльністю, усім своїм майном та несе відповідальність, передбачену для платника єдиного внеску.

Окрім зазначеного, твердження позивача про те, що штрафні санкції та пеня за період з 10.10.2011 року до 09.07.2015 року вже стягнуті з нього вимогою №Ф-374-25 від 09.07.2015 року не відповідають дійсності, оскільки зазначена у вказаній вимозі (а.с.20 т.с.1) сума включає в себе лише суму недоїмки, стовпці №4, 5 (штраф та пеня) числових значень не містять. Додатково зазначене підтверджено витягами з інтегрованої картки платника за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 (а.с.46-52), що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищезазначене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для скасування Рішення ГУ ДФС у Херсонській області № від 29.08.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання незаконними дій посадових осіб Генічеської ОДПІ ГУ у Херсонській області щодо розрахунку та застосуванню до ОСОБА_1 штрафних санкцій, недоїмки зі сплати єдиного внеску та нарахуванню пені суд зазначає, що вона також задоволенню не підлягає, оскільки за результатами розгляду справи судом встановлено правомірність прийнятих контролюючим органом рішень, а відтак посадові особи діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 111060000