Справа № 826/7372/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7372/18 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу розпорядника майна державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» арбітражного керуючого ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2018 у справі за адміністративним позовом розпорядника майна Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Фонду державного майна України, третя особа Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Розпорядник майна державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 14.06.2017 № 992 «Про звільнення від виконання обов'язків директора державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» ОСОБА_3. та призначення директором державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» ОСОБА_4.» в частині призначення директором ОСОБА_4

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2018 у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням розпорядник майна державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 1367 від 16.09.2015 Фондом державного майна України прийнято рішення про приватизацію державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль». В листопаді 2015 року підприємство передано із сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України до сфери управління ФДМУ.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.03.2017 припинено процедуру розпорядження майном, введено процедуру санації ТЕЦ та призначено керуючим санацією боржника - арбітражного керуючого ОСОБА_2, поклавши на нього обов'язки та повноваження по проведенню процедури санації, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2017 по справі № 913/40/13-г касаційну скаргу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» задоволено, ухвалу Господарського суду Луганської області від 14.03.2017 про введення процедури санації скасовано, справу направлено на стадію розпорядження майном.

Позивач зазначає, що з 14.03.2017 по 20.09.2017 Фонд державного майна України, як орган управління, відповідно до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» припинив свої повноваження щодо управління ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» та не мав повноважень щодо призначення керівників на вказане підприємство.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-XII (надалі - Закон № 2343-XII в редакції станом на 18.02.2013) з метою забезпечення майнових інтересів кредиторів в ухвалі господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство або в ухвалі, прийнятій на підготовчому засіданні, вказується про введення процедури розпорядження майном боржника і призначається розпорядник майна у порядку, встановленому цим Законом. Розпорядник майна призначається господарським судом із числа осіб, зареєстрованих державним органом з питань банкрутства як арбітражні керуючі, відомості про яких надаються в установленому порядку Вищому господарському суду України. Кредитори мають право запропонувати кандидатуру розпорядника майна, яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 03.01.2013 року порушено провадження по справі №913/40/13-г про банкрутство боржника - Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль».

Відповідно до п. 10, п. 11 ст. 1 Закону №2343-XII (в редакції станом на 18.02.2013 р.) розпорядження майном боржника - система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника, з метою забезпечення збереження та ефективного використання майнових активів боржника та проведення аналізу його фінансового становища; розпорядник майна - фізична особа, на яку у встановленому цим Законом порядку покладаються повноваження щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника на період провадження у справі про банкрутство в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.02.2013 введено процедуру розпорядження майном підприємства та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2

Частинами 8, 9 ст. 13 Закону № 2343-XII визначено, що розпорядник майна має право:

- скликати збори кредиторів і брати в них участь з правом дорадчого голосу;

- аналізувати фінансове становище боржника та рекомендувати зборам кредиторів заходи щодо фінансового оздоровлення боржника;

- звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом;

- одержувати винагороду у розмірі та порядку, передбачених цим Законом; залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірній основі спеціалістів з оплатою їх діяльності з коштів боржника, якщо інше не передбачено цим Законом або рішенням комітету кредиторів;

- подавати в господарський суд заяву про дострокове припинення своїх обов'язків;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Розпорядник майна зобов'язаний:

- розглядати разом з посадовими особами боржника копії заяв кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли до господарського суду у зв'язку з порушенням справи про банкрутство та надіслані боржнику в установленому цим Законом порядку;

- вести реєстр вимог кредиторів у встановленому порядку; повідомляти кредиторів про результати розгляду їх вимог боржником та включення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів або про відмову визнання вимог боржником;

- вживати заходів для захисту майна боржника;

- аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках;

- виявляти ознаки фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства;

- скликати збори кредиторів;

- надавати державному органу з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено справу про банкрутство;

- надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника;

- виконувати інші функції, передбачені цим Законом.

Крім того, ч. 14 - ч. 16 Закону № 2343-XII визначено, що розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Законом. Призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника. Повноваження керівника боржника або органів управління боржника, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені у разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства. В такому разі за клопотанням комітету кредиторів виконання обов'язків керівника боржника ухвалою господарського суду тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника. Про припинення повноважень керівника або органів управління боржника господарський суд виносить ухвалу, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Аналогічний зміст норм права міститься в редакції Закону № 2343-XII станом на березень 2017 року (ст. 22 Закону № 2343-XII).

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що до повноваження розпорядника майна належить здійснення нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника на період провадження у справі про банкрутство та не має право втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника.

Доводи апелянта про те, що з 14.03.2017 по 20.09.2017 Фонд державного майна України, як орган управління, відповідно до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» припинив свої повноваження щодо управління ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» та не мав повноважень щодо призначення керівників на вказане підприємства,не беруться колегією суддів до уваги, з огляду на наступне.

На виконання вимог ст. 7 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» від 21.09.2006 № 185-V (далі - Закон № 185-V) та статутом державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», Фонд державного майна України своїм наказом від 14.06.2017 за № 992 «Про звільнення від виконання обов'язків директора державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» ОСОБА_5 та призначення директором державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» ОСОБА_4» (надалі - наказ № 992), призначив ОСОБА_4 керівником ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ».

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.03.2017 у справі № 913/40/13-г, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного Господарського суду від 20.04.2017, припинено процедуру розпорядження майном та повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_2 як розпорядника майна боржника; введено процедуру санації боржника ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ" строком на 12 місяців, тобто до 14.03.2018; призначено керуючим санацією боржника - арбітражного керуючого ОСОБА_2, покладено на нього обов'язки та повноваження з проведення процедури санації, передбачені законом; зобов'язано керуючого санацією ОСОБА_2 подати на розгляд суду у встановленому ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядку та у зазначений строк план санації боржника, попередньо розглянутий та схвалений комітетом кредиторів і погоджений уповноваженими на це органами; затверджено оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_2 за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні 12 місяців перед порушенням провадження у справі про банкрутство ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ".

В подальшому, постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2017 по справі № 913/40/13-г касаційну скаргу ПАТ «Національна компанія "Нафтогаз України» задоволено; постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.04.2017 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 14.03.2017 у справі №913/40/13-г скасовано.

Згідно наказу ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ" від 25.09.2017 № 196-к та відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 призначено до обов'язків керівника ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» з25.09.2017.

При цьому, як вірно було встановлено судом першої інстанції, позивачем не надано належних та достатніх доказів того, що керівник ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» ОСОБА_4 в період з 14.03.2017 по 20.09.2017 здійснював повноваження керівника та втручався в діяльність керуючого санацією.

Колегія суддів звертає увагу, що постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2017 у справі № 913/40/13-г скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо призначення керуючого санацією ОСОБА_2

Так, з 20.09.2019 ОСОБА_2 є розпорядником майна боржника, а не керуючим санацією та, у відповідності до ч. 11 ст. 22 Закону № 2343-XII, призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу розпорядника майна державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» арбітражного керуючого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 18.03.2019.