Справа № 1840/3464/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 р.Справа № 1840/3464/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Тацій Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 16.10.18 року по справі № 1840/3464/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на його користь компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 69702,44 грн. (шістдесят дев'ять тисяч сімсот дві гривні 44 коп.).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач вважає протиправною відмову ГУ ПФУ в Сумській області у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", оскільки обов'язок відповідача щодо виплати перерахованої пенсії виник 01 січня 2016 року, а фактично ця пенсія була виплачена в березні 2018 року. При цьому, на думку позивача, посилання відповідача на те, що питання виплати компенсації не вирішувалось Ямпільським районним судом Сумської області під час розгляду справи № 590/1023/17, не заслуговує уваги та не може бути підставою для позбавлення позивача права на таку компенсацію. За наведених обставин, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2018р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення компенсації задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2018 року, у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії, перерахованої згідно довідки про грошове забезпечення. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що з рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що посилання відповідача на те що він отримав довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області 26.05.2017 року, а без наявності даної довідки він не міг здійснити перерахунок пенсії, є безпідставними оскільки в довідці зазначено, що перерахунок повинен бути проведений з 01.01.2016 року, але відповідачем цього зроблено не було, і лише після звернення до Ямпільського районного суду Сумської області із зазначеними вимогами щодо перерахунку пенсії починаючи з 01.01.2016 року і набрання рішення законної сили щодо перерахунку пенсії відповідач здійснив перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2016 року в березні 2018 року, та здійснив виплату заборгованості. Також зазначає, що доводи відповідача про те, що перерахунок і виплату пенсії не було забезпечено в зв'язку з відсутністю коштів з Державного бюджету України вважаю необґрунтованими, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України». Аналогічного правового висновку дійшла колегія Судівської палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 липня 2017 року № 21-2003а16; від 29.12.2009 року в справі №6-15695св11 ; від 19.12.2011 в справі за № 6- 58цс11;від 07.11.2012 в справі за № 6-131цс12; від 18.11.2014 в справі №21-518а14;від 20.02.2018 в справі №336/4675/17; від 21.06.2018 в справі №523/1124/17; від 03.07.2018 в справі № 521/940/17; від 18.07.2018 в справі №490/6755/15-а. Ухвалами Харьківського апеляційного адміністративного суду у справах : від 03.05.2017 № 638/1078/17;від 01.08.2017 №638/4148/17;від 22.08.2017 №638/19990/16-а;від 21.09.2017 №524/2365/17. Таким чином вважає що має право на виплату компенсації втрати частини доходів за період з 01.01.2016 року по 29.02.2018 року у зв'язку з порушенням строку їх виплати вважаю бездіяльними та протиправними, оскільки нормами ст. 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. На підставі викладеного просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного Суду від 16 жовтня 2018 року по справі №1840/3464 /18 повністю. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню , а рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково доведеними, а тому підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" збільшено грошове забезпечення поліцейських, у зв'язку з чим, на підставі ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року у визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 порядку.

На виконання згаданого Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області виготовлено та направлено до ГУ ПФУ в Сумській області довідку № 11-146-161 (2440) від 26.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

У зв'язку з не проведенням перерахунку пенсії відповідачем, з метою захисту своїх прав та інтересів ОСОБА_1 звернувся до Ямпільського районного суду Сумської області з позовом про визнання бездіяльності ГУ ПФУ в Сумській області протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Так, постановою Ямпільського районного суду Сумської області від 27.11.2017 по справі № 590/1023/17, яку частково змінено постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Сумській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2016 року № 268", на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області № 11/146-161(2440) від 26.05.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, починаючи з 01 січня 2016 року та зобов'язано відповідача здійснити вказаний перерахунок та виплату пенсії (а.с. 16-26).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання вказаної постанови суду ГУ ПФУ в Сумській області здійснило у лютому 2018 року перерахунок пенсії, а у березні 2018 року виплату перерахованих коштів в загальній сумі 58984,74 грн.

Отримавши у березні 2018 року кошти, позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області з листом (а.с.13), у якому просив відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". У відповідь на вказану заяву, відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для виплати такої компенсації, оскільки пенсія була нарахована позивачу на виконання постанови суду у лютому 2018 року, а виплачена у березні 2018 року, тобто, у встановлені пенсійним законодавством строки (а.с. 15).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частинами 3, 4 статті 63 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1, 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженому Постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок) (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі згаданого рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Згідно з п. 3 Порядку, на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби.

У відповідності до п. 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Частинами 2 та 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Зі змісту вказаних норм, суд робить висновок, що право на перерахунок пенсії виникає у особи з моменту збільшення грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців або осіб, які мають право на пенсію за Законом та проводиться такий перерахунок з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому виникло право на перерахунок. При цьому, фактичне здійснення перерахунку пенсії органами пенсійного фонду проводиться на підставі довідок уповноважених органів про розмір грошового забезпечення, складених за встановленою формою.

У даному випадку, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що 02 грудня 2015 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Внаслідок прийняття цієї постанови, було збільшене грошове забезпечення поліцейських, у зв'язку з чим у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року (тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому виникло право на перерахунок).

На виконання приписів Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженому Постановою КМУ від 13.02.2008 № 45, Ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1, Головному управлінню ПФУ в Сумській області була надана довідка № 11/146-161 (2440) від 26.05.2017 за встановленою формою.

Отже, отримавши в травні 2017 року вказану довідку, на виконання ч. 2, 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ГУ ПФУ в Сумській області в безумовному порядку зобов'язане було провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01 січня 2016 року.

Проте, всупереч приписів зазначених норм, відповідач перерахунок та виплату пенсії не здійснив, у зв'язку з чим, позивач змушений був звернутись за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом до суду.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Аналогічні норми містяться і в Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Так, відповідно до п. 2, 3, 4 вказаного Порядку, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Аналіз вказаних норм, дає підстави для висновків, що дія згаданих нормативних актів поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності і господарювання та вони мають застосовуватись у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Основною умовою для виплати громадянину компенсації втрати частини доходів є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Тобто, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом ПФ України) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного суду від 20.02.2018 по справі № 522/5664/17, від 20 лютого 2018 року справа № 336/4675/17, від 21 червня 2018 року № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року справа №521/940/17.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, у спірних правовідносинах мало місце несвоєчасна сплата позивачеві пенсії з вини відповідача у період з січня 2017р. по березень 2018р. За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено право позивача на отримання компенсації.

У даному випадку, судом встановлено, що ГУ ПФУ в Сумській області зобов'язане було здійснити перерахунок (нарахування та виплату) пенсії позивачу на підставі довідки про грошове забезпечення № 11/146-161(2440) від 26.05.2017.

Втім, фактично вказаний перерахунок (нарахування та виплата) пенсії позивачу були здійсненні відповідачем на виконання постанови Ямпільського районного суду Сумської області від 27.11.2017 по справі № 590/1023/17, лише у березні 2018 року, тобто з порушенням встановленого строку.

Таким чином, за наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, передбачену Законом України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

Враховуючи вищенаведене, відмова ГУ ПФУ в Сумській області у виплаті вказаної компенсації, не відповідає критеріям є протиправною.

Також колегія суддів зазначає, що згідно матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області отримало довідку Управління Міністерства внутрішніх справ в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 № 11/146-161(2440) від 26.05.2017р.

Колегія суддів зазначає, що компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, передбачену Законом України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" за період з січня 2016 по травень 2017 року не підлягає задоволенню, оскільки перерахунок та виплату пенсії в цей період не могло бути здійснено, у зв'язку з відсутністю у відповідача довідки про грошове забезпечення.

Таким чином, доводи позивача, щодо необхідності провести компенсацію втрат частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, передбачену Законом України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" за період з січня 2016 по травень 2017 року є помилковими.

Також колегія суддів зазначає, що в даному випадку, компенсації підлягають виплати, які повинні були бути здійснені відповідачем саме після отримання довідки.

Доводи відповідача, що ним своєчасно виплачено пенсію на виконання рішення суду є безпідставними, оскільки компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ.

Також колегія суддів зазначає, що дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб'єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб'єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

Вирішуючи питання щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 69702,44 грн., суд зазначає, що питання щодо визначення суми виплат не належить до компетенції суду, а тому останній лише констатує право позивача на отримання суми встановленої пенсії за минулий час.

Посилання позивача на рішення Верховного Суду України у постанові від 11 липня 2017 року № 21-2003а16; від 29.12.2009 року в справі №6-15695св11 ; від 19.12.2011 в справі за № 6- 58цс11;від 07.11.2012 в справі за № 6-131цс12; від 18.11.2014 в справі №21-518а14;від 20.02.2018 в справі №336/4675/17; від 21.06.2018 в справі №523/1124/17; від 03.07.2018 в справі № 521/940/17; від 18.07.2018 в справі №490/6755/15-а є необґрунтованими.

В даних рішеннях предметом розгляду справ була не виплата органами пенсійного фону спірних сум, через відсутність бюджетних асигнувань на дані виплати.

В даній же справі предметом розгляду є відмова в виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків сплати пенсії, не через відсутність у відповідача бюджетних асигнувань, а через те, що орган пенсійного фонду не погоджується з правом позивача на отримання даної компенсації.

Враховуючи вищенаведене, дані рішення не впливають на вирішення справи по суті.

Посилання позивача на ухвали Харьківського апеляційного адміністративного суду у справах від 03.05.2017 № 638/1078/17; від 01.08.2017 №638/4148/17; від 22.08.2017 №638/19990/16-а; від 21.09.2017 №524/2365/17 16 є не обґрунтованим. Дані судові рішення не є рішеннями які мають преюдиційне значення для вирішення справи.

Щодо заявленого позивачем клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подати в установлений строк термін з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу наведеної норми законодавства можна дійти висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є правом, а не обов'язком суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, оскільки у суду немає підстав вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду, яке, після набрання ним законної сили, є обов'язковим до виконання.

Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга позивача, доводів щодо протиправності рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову щодо встановлення судового контролю, не містить.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року по справі № 1840/3464/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош Л.В. Тацій
Повний текст постанови складено 18.03.2019 року