Справа № 620/4326/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року Чернігів Справа № 620/4326/18

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 29.12.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати йому атестат на речове майно.

В обґрунтування позову зазначає, що за новим місцем служби його не зараховують на речове забезпечення, оскільки відсутній атестат на речове майно, який військова частина НОМЕР_1 не видала позивачу та не передала до в/ч НОМЕР_2 . Позивач вважає це порушенням Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. У встановлений судом термін, позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу 15-ти денний строк з дня вручення ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Сторонам також надано термін для подачі до суду відповіді на відзив на позовну заяву та заперечень на відповідь.

У встановлений ухвалою суду строк відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити, зазначив, що під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 позивач отримував речове майно, в тому числі й інвентарні речі, які він не здав під час вибуття з військової частини НОМЕР_1 до нового місця служби згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 20 від 25.01.2018. У зв`язку з вищевикладеним, підстави у військовій частині НОМЕР_1 для направлення атестату позивачу відсутні. Крім того на думку відповідача видача атестата на речове майно належить до дискреційних повноважень Військової частини НОМЕР_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 04.05.2017 року по 25.01.2018 року проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 на посаді оперативного чергового відділення всебічного забезпечення командного пункту військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2018 року №20 капітана ОСОБА_1 призначено на посаду начальника служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки військової частини НОМЕР_3 (а.с. 8). Відповідно до вищевказаного наказу позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 04.10.2018 року №192, ОСОБА_1 призначено наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 14.09.2018 року №413 на посаду старшого офіцера відділу оперативного забезпечення штабу військової частини НОМЕР_2 та зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Як свідчить карта обліку матеріальних засобів особистого користування № 2123/339, ОСОБА_1 протягом 2018 року був забезпечений речовим майном, в тому числі переліком інвентарних речей (а.с. 31).

Позивач, приступивши до проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 дізнався, що речовий атестат не було передано військовою частиною НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем. Вважаючи такі дії Військової частини НОМЕР_1 протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 № 232 було затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, яка визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі - військовослужбовці).

Відповідно до п. 19 Розділу II цієї Інструкції у разі вибуття зі складу військової частини, з`єднання, виду Збройних Сил, ОК, ВМС окремим військовослужбовцям, командам, підрозділам, військовим частинам, з`єднанням видається атестат на речове майно, який є основним документом для зарахування на речове забезпечення за новим місцем служби (дислокації). В атестаті відображається забезпеченість речовим майном, а також вказуються номер і дата видачі атестата на льотно-технічне обмундирування, якщо воно було видане військовослужбовцю (команді, підрозділу, військовій частині, з`єднанню).

Згідно із абз 6 п. 21 Розділу II Інструкції підставою для зарахування на речове забезпечення підрозділів, окремих команд та окремих військовослужбовців є атестат на речове майно і наказ командира військової частини.

Пунктом 15 Розділу III Інструкції у разі переведення офіцерів, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, для подальшого проходження служби до інших Міністерств та відомств військовослужбовцю за попереднім місцем служби видається речове майно, яке належало до видачі за строками носіння на день переведення.

У випадках, коли за новим місцем служби (при переведенні в межах Збройних Сил) встановлено форму одягу іншого зразка, військовослужбовцю за попереднім місцем служби речове майно не видається, а виписується атестат на речове майно, отримане до дня виключення його зі списку військової частини.

За новим місцем служби військовослужбовець забезпечується речовим майном на підставі речового атестата з урахуванням попередньо виданого речового майна з дня включення його до списку особового складу військової частини.

Аналіз наведеного свідчить про те, що підставою для зарахування військовослужбовця на речовий облік є речовий атестат, який надається військовослужбовцю при переході на нове місце проходження військової служби. Суд зазначає, що вказана Інструкція не містить підстав для відмови військовослужбовцю у видачі речового атестату при переході на службу у іншу військову частину.

Посилання відповідача на те, що в разі неповернення військовослужбовцем інвентарних речей на склад військової частини є підставою для невидачі йому речового атестату суд вважає помилковим.

Відповідно до п. 1 Розділу ІV Інструкції до інвентарного майна належать теплі та постільні речі, табірні та спеціальні намети, спеціальний одяг та одяг для несення варти, льотно-технічне обмундирування, спеціальний одяг та спорядження для виконання спеціальних завдань, засоби індивідуального захисту, аеромобільне майно, санітарно-господарське майно, спортивний інвентар та музичні інструменти, брезенти, контейнери, спальні мішки та каремати.

Інвентарне майно видається тільки в тимчасове користування (експлуатацію).

Згідно із п. 29 Розділу V Інструкції при звільненні військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період вони вибувають з майном особистого користування. Речі, які ними не були отримані з будь-яких причин за період служби, під час звільнення не видаються. Інвентарні речі здаються на речовий склад військової частини.

Отже до обов`язків позивача входить обов`язок щодо повернення на склад Військової частини НОМЕР_1 виданого йому інвентарного майна, однак законодавець не вказує на те, що в разі невиконання військовослужбовцем цього обов`язку, його може бути позбавлено права на отримання речового атестату при переході на службу до іншої військової частини.

Крім того суд звертає увагу на те, що військова частина НОМЕР_1 не позбавлена права на повернення речового майна, виданого ОСОБА_1 в судовому порядку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 видати йому атестат на речове майно підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України , суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказу понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 атестат на речове майно.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Повне судове рішення складено 19.03.2019.

Суддя О.В. Кашпур