Справа № 540/140/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/140/19
16 год. 40 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 10.12.2018 року № 1422 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1)".

Ухвалою від 23.01.2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, судове засідання призначене на 19.02.2019 року о 11:00 год.

Протокольною ухвалою від 19.02.2019 року розгляд справи відкладений на 14.03.2019 року о 13:30 год.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суду пояснив, що 11.01.2019 року отримав наказ від 10.12.2018 року № 1422 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_3", відповідно до якого на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1. ст. 75, пп. 78.1.2, пп. 78.1 ст. 78 та ст. 79 ПК України з 21.01.2019 року здійснюватиметься перевірка позивача як платника податків з питань отримання доходу, як додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням за період з 01.01.2017 року до 31.12.2017 року. ОСОБА_3 вважає оскаржуваний наказ таким, що суперечить вимогам статті 78 ПК України. Так, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом (п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України). Позивач зазначає, що згідно з п. 12 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року, факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку надіслання на адресу платника обов'язкового письмового запиту з пропозицією надати пояснення та їх документальні підтвердження для усунення сумнівів контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства. Зазначений запит від контролюючого органу на адресу позивача не надходив. Посилаючись на наведені обставини, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог позивача, відмітивши, що податковим органом 11.04.2018 року направлено позивачу повідомлення-запрошення для подання податкової декларації про майновий стан і доходи. Втім, станом на 10.12.2018 року платник податків пояснень та їх документальних підтверджень не надав, податкову декларацію про майновий стан та доходи не подав. Натомість, згідно з даними податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого податку (форма 1ДФ), наданого АТ "Сбербанк" до ГУ ДФС в Херсонській області позивачу нараховані та виплачені кошти у сумі 48150,20 грн. у 2017 році отримано дохід за ознакою 126 "Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо". Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік позивачем не подана, податок про доходи фізичних осіб та військових збір не сплачений. За наведених обставин просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Відповідно до повідомлення про запрошення платника податків, зборів, платежів або його представників до контролюючого органу від 11.04.2018 року № 817/21-22-12-02, ОСОБА_3, рнокпп НОМЕР_1 або його представник на підставі пп. 20.1.1. п. 20.1. ст. 20, п. 49.18 ст. 49 ПК України запрошується 26.04.2018 року о 09:00 год. до Білозерського відділення Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області для надання пояснень з питання радання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік (отримання додаткового блага).

Зазначене повідомлення відправлене позивачу 16.04.2018 року за адресою: с. Іванівка, вул. Театральна, 24 та згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отримане "особисто" 19.04.2017 року.

Згідно з довідкою податкового органу про суми виплачених доходів за період з 01.01.2017 року до 31.12.2017 року, ОСОБА_3 у другому кварталі 2017 року отримав дохід від АТ "Сбербанк" за кодом 126 додаткове благо у розмірі 48150,20 грн.

Листом від 07.09.2018 року № 18691/4/23-2 АТ "Сбербанк" повідомив ГУ ДФС у Херсонській області про те, по запитуваній особі, рнокпп НОМЕР_1, в звіті форми 1-ДФ за ІІ квартал 2017 року за ознакою доходу "126" відображена сума анульованої (прощеної) заборгованості (основного тіла кредиту боржника) з ознакою доходу "127" - сума прощених відсотків за кредитом, за самостійним рішенням банку з відповідним повідомленням боржника-платника податків про прощення в порядку, передбаченому пп. "д" п. 164.2.17 ст. 164 ПК України (з додатковим інформуванням про необхідність самостійної сплати податку та включенням відповідних відомостей до річної податкової декларації).

10.12.2018 року відповідач виніс наказ № 1422 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_3В.", відповідно до якого на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України, з 21.01.2019 року тривалістю три робочих дні буде проводитися перевірка ОСОБА_3 з питання отримання доходу, як додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням за період з 01.0.12017 року по 31.12.2017 року.

Відповідно до повідомлення від 10.12.2018 року № 738/21-22-13-04 до відома позивача доведено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків з 21.01.2019 року. Також повідомлено про необхідність надання всіх документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків).

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів ОСОБА_3 про відсутність підстав для винесення оскаржуваного наказу на проведення перевірки, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до п.п. 20.1.1, 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право запрошувати платників податків, зборів, платежів або їхніх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог законодавства з інших питань, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків); проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Таким чином, запрошувати платників податків або їхніх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків є правом, а не обов'язком податкового органу.

Платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки (п. 85.2 ст. 85 ПК України).

Отже, обов'язок платника податків надати посадовим особам контролюючих органів документи, що пов'язані з предметом перевірки, виникає у платника після початку перевірки.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом (п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Пунктом 78.1 статті 78 ПК України передбачені підстави здійснення документальної позапланової перевірки, зокрема:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (п.п. 78.1.1);

- платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом (п.п. 78.1.2).

За змістом п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як стверджує позивач, наказ про проведення перевірки він отримав 11.01.2019 року. До суду про оскарження даного наказу звернувся 17.01.2019 року. Перевірка запланована на 21.01.2019 року тривалістю три робочих дні, тобто до 24.01.2019 року.

Посилаючись на пункт 12 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245 (далі-Порядок № 1245), позивач вважає, що оскільки він не отримав від відповідача письмового запиту з пропозицією надати пояснення та їх документальні підтвердження, підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки відсутні.

Суд не погоджується із такими доводами позивача, з огляду на наступне.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 ПК України).

Відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть, зокрема, фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом (п.п. 47.1.2 п. 47.1 ст. 47 ПК України).

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 51.1 статті 51 ПК України встановлено, що платники податків, в тому числі податкові агенти, зобовязані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (п. 179.1 ст. 179 ПК України).

Пунктом 164.1 ст. 164 ПК України встановлено, що базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з абз. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обовязок сплати податку виникає у платника автоматично та повязаний з фактом отримання будь-якого доходу, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду та не знаходиться у будь-якій залежності з повідомленням платника про необхідність сплати податку.

Як вбачається зі змісту повідомлення АТ "Сбербанк" від 07.09.2018 року №18691/4/23-2 Банк повідомив ОСОБА_3 про факт анулювання (прощення) заборгованості за кредитом у ІІ кварталі 2017 року , що включає в себе основне тіло кредиту.

Суд встановив, що абз. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України визначено обовязок позивача включати до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, такий дохід, що отриманий платником податку, як додаткове благо, а саме: основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням.

Тобто встановлений обовязок ОСОБА_3 сплати податку на доходи фізичних осіб, а, відповідно, і обовязок подання у 2018 році декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік.

Відтак, суд вважає, що приймаючи рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, відповідач діяв відповідно до п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України, який передбачає підставу для проведення перевірки - платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, подання якої передбачено законом.

Варто відмітити, що п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України не пов'язує настання підстави для проведення перевірки із обов'язком надіслання контролюючим органом платнику податків письмового запиту про надання документів.

Такий обов'язок встановлений тільки для перевірки, передбаченої п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Зважаючи на викладене, суд не бере до уваги посилання позивача на п. 12 Порядку №1245, який передбачає обов'язок надіслання запиту, оскільки п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України такого обов'язку не встановлює.

Також суд зауважує, що повідомлення від 11.04.2018 року № 817/21-22-12-02 надіслане позивачу за адресою: Білозерський р-н, с. Іванівка, вул. Театральна, 24 у той час, як згідно витягу із ЄДРПОУ адресою позивача є Білозерський р-н, с. Іванівка, вул. Театральна, 22. кв. 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Оскільки відповідач належними та допустимими доказами довів наявність підстав для проведення позапланової документальної невиїзної перевірки позивача та відповідно, винесення оскаржуваного наказу, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3, відтак відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України у випадки відмови у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1, 75000, АДРЕСА_1) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) про визнання протиправним та скасування наказу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19 березня 2019 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 111030200