Справа № 826/1437/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2019 року

Київ

справа №826/1437/17

адміністративне провадження №К/9901/61889/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Стрелець Т.Г.,

секретар - Шевчук К.В.,

за участю

позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідачів - Клименка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 травня 2018 року (головуючий суддя

- Кузьменко В.А., судді - Арсірій Р.О., огурцов О.П.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року (головуючий суддя - Степанюк А.Г., судді - Кузьменко В.В., Шурко О.І.) у справі №826/1437/17

за позовом ОСОБА_3

до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України,

третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Луганській області,

про визнання протиправними та скасування наказу і рішення, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2017 року ОСОБА_3 (далі - Позивач, ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Відповідач-1, Мін'юст України, скаржник), Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України (далі - Відповідач-2, Дисциплінарна комісія), третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Луганській області (далі - Третя особа, ГТУЮ у Луганській області) про:

1.1. визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії від 12.10.2016 року, яке оформлене протоколом №52/10/16, про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляду позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №572 від 12.10.2016 року;

1.2. визнання протиправним та скасування наказу Мін'юсту України від 25.11.2016 року №3368/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №153 від 07.02.2013 року, виданого ОСОБА_3;

1.3. зобов'язання Мін'юсту України внести відомості до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України про скасування запису про накладання на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) задоволено повністю.

2.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України (01034, м. Київ, пров. Рильський, 10) в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, оформлене протоколом засідання від 12 жовтня 2016 року №52/10/16;

2.2. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; ідентифікаційний код 00015622) від 25 листопада 2016 року №3368/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_3".

2.3. Зобов'язано Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомості про скасування запису про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, внесеного на підставі наказу Міністерства юстиції України від 25 листопада 2016 року №3368/5.

2.4. Стягнуто на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1920,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

3. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) накладено на ОСОБА_3 у зв'язку з невиконанням розпорядження від 09 лютого 2016 року №2 та неусуненням порушень під час виконання ним повноважень ліквідатора ЗАТ "Лисичанський м'ясокомбінат". Суд зазначив, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували правомірність оскаржуваних рішень, а саме доказів виконання ним розпорядження від 09 лютого 2016 року №2 та усунення у встановлений строк порушень, виявлених позаплановою невиїзною перевіркою, або доказів скасування (визнання недійсним) такого розпорядження у встановленому Законом порядку. Висновки акта перевірки від 09 лютого 2016 року №2 та розпорядження від 09 лютого 2016 року №2 не оскаржуються в межах даної адміністративної справи, а відтак не є предметом дослідження судом на предмет їх правомірності та обґрунтованості. Однак, суд вказав на те, що у справі відсутні докази, які б підтверджували, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення для позивача Дисциплінарною комісією враховувався ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до позивача дисциплінарні стягнення. Суд зазначив, що у протоколі від 12 жовтня 2016 року №52/10/16 не зазначено про дослідження письмових пояснень позивача та підстави, з яких такі пояснення не взято до уваги під час прийняття оскаржуваного рішення. З урахуванням встановленого факту протиправності наказу Міністерства юстиції України від 25 листопада 2016 року №3368/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_3", суд дійшов висновку про те, що відображення у Єдиному реєстрі інформації про такий наказ не відповідає вимогам Порядку формування і ведення Єдиного реєстру та меті формування такого реєстру.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

5. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Луганській області, про визнання протиправними та скасування наказу і рішення, зобов'язання вчинити дії - залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2018 року - без змін.

6. Суд апеляційної інстанції підтримав висновки суду першої інстанції. Оскільки зі змісту протоколу Дисциплінарної комісії не вбачається надання Відповідача-2 оцінки всім поданим позивачем поясненням та доводам, врахування ступеню вини арбітражного керуючого, обставин вчинення порушення, тяжкості вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позиції суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування оформленого протоколом рішення Відповідача-2.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

7. 19 вересня 2018 року до Суду надійшла касаційна скарга Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року, в якій відповідач-1 просив скасувати судові рішення та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

8. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує на те, що позивачем не спростовано та не поставлено під сумнів викладені в акті перевірки висновки щодо порушення ним вимог законодавства в частині невиконання розпорядження від 09.02.2016 року №2. Вважає, що рішення Дисциплінарної комісії є обґрунтованим, адже прийнято на підставі порушень, зафіксованих в акті перевірки. Скаржник зазначає, що дисциплінарне стягнення до позивача застосовано у відповідності до пункту 7.6.2 Порядку контролю №1284/5, який на час прийняття рішення був чинним. Також Мін'юст України вважає безпідставними посилання позивача на статтю 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки ОСОБА_3 є суб'єктом незалежної професійної діяльності та не відноситься до суб'єктів господарювання. Крім того, скаржник вказує на втручання суду у його дискреційні повноваження, адже суд може скасувати рішення органу тільки з підстав невідповідності його законодавству та не може втручатись у його дискреційні функції.

9. Позивачем до Суду надано відзив на касаційну скаргу, в якому вказано на безпідставність доводів касаційної скарги. Позивач посилається на не зазначення Дисциплінарною комісією в спірному рішенні доводів та мотивів його прийняття. Не враховано ступінь вини позивача, тяжкість вчиненого ним проступку, а також обставини застосування до нього дисциплінарних стягнень в минулому. Також зауважує на подані до Дисциплінарної комісії пояснення. Позивач просив касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

10. Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду на 27 лютого 2019 року.

11. В судовому засіданні, призначеному на 27 лютого 2019 року, було оголошено перерву до 13 березня 2019 року.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 згідно виданого Мін'юстом України свідоцтва від 07.02.2013 року №153 має право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)

13. У січні 2016 року працівниками ГУТЮ у Луганській області на підставі доручення Мін'юсту України від 31.12.2015 року №24215-0-32-15/9.5, прийнятого за результатами розгляду скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 02.12.2015 року №7559/09-10, та посвідчення від 20.01.2016 року №2 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого.

14. Результати перевірки викладені в акті від 09.02.2016 року №2 (а.с. 41-43), в якому зафіксовано порушення позивачем:

14.1. п. 2.11 підрозділу 2 розділу IV Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Мін'юсту України від 15.03.2013 року №447/5, стосовно відсутності документації за місцезнаходженням підприємства - божника, зокрема, належного оформлення, упорядкування та зберігання;

14.2. абз. 15 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» стосовно нездійснення реалізації майна банкрута для задоволення вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, що тягне за собою затягування ліквідаційної процедури;

14.3. ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» стосовно ненадання комітету кредиторів не рідше одного разу на місяць звіту про свою діяльність;

14.4. п. 1.5 розділу І та п. 4.3 розділу ІІІ Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Мін'юсту України від 15.03.2013 року №447/5, щодо недотримання арбітражним керуючим установлених законодавством порядку надання відповідей на звернення та виконання документів.

15. За наслідками перевірки ГТУЮ у Луганській області 09.02.2016 року прийнято, зокрема, розпорядження №2 про усунення порушень (далі - розпорядження №2) (а.с. 44), яким вирішено у термін до 10.05.2016 року усунути виявлені у ході перевірки порушення шляхом:

15.1. відновлення організації діловодства та архіву боржника, а саме: належного оформлення, упорядкування та зберігання всіх, у тому числі фінансово-господарських документів банкрута протягом ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ЗАТ «Лисичанський м'ясокомбінат» за місцезнаходженням боржника;

15.2. відновлення печаток, штампів банкрута, документів стосовно права власності на майно, а також іншої документації щодо провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Лисичанський м'ясокомбінат»;

15.3. вжиття відповідних заходів щодо пришвидшення процедури реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, та подати у цей самий термін у письмовій формі інформацію про усунення порушення з наданням завірених копій документів, що підтверджують його усунення.

16. Крім того, 09.02.2016 року ГТУЮ у Луганській області винесено ОСОБА_3 припис №2 про недопущення повторних порушень.

17. У серпні 2016 року працівниками ГТУЮ у Луганській області на підставі доручення від 05.08.2016 року №25, посвідчення від 05.08.2016 року №26 та повідомлення від 05.08.2016 року №25 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого з питань виконання останнім розпорядження від 09.02.2016 року №2.

18. Результати перевірки зафіксовані в акті від 29.08.2016 року №21, у висновках якого відображено, що у діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 встановлено порушення абз. 1 п. 6.11 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджених наказом Мін'юсту України від 27.06.2013 року №1284/5, а саме - до закінчення строку, визначеного у розпорядженні про усунення виявлених порушень №2, виданого 09.02.2016 року ГТУЮ у Луганській області, не усунуто порушення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 2.11 підрозділу 2 розділу IV Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Мін'юсту України від 15.03.2013 року №447/5, стосовно відсутності документації за місцезнаходженням підприємства - боржника, зокрема, належного оформлення, упорядкування та зберігання; абз. 15 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно нездійснення реалізації майна банкрута для задоволення вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів.

19. У зв'язку зі встановленими у ході перевірки обставинами листом від 30.08.2016 року №5/1/3274 ГТУЮ у Луганській області направило на адресу Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України звернення із проханням розглянути питання стосовно внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення.

20. За результатами розгляду матеріалів, направлених ГТУЮ у Луганській області, заступником директора Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України складено висновок щодо відповідності вимогам законодавства висновків акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3, а також 13.09.2016 року винесено подання №795 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення, копія якого направлена Позивачу листом від 14.09.2016 року №1605/78899-0-61-16/9.4.

21. Позивачем від Відповідача-1 було отримано повідомлення щодо участі у засіданні Дисциплінарної комісії, яке відбудеться 12.10.2016 року о 10:00, на виконання вимог якого ОСОБА_3 направлено до Дисциплінарної комісії отримані останньою 12.10.2016 року пояснення від 11.10.2016 року №01-17/3

22. Згідно з витягом з протоколу №52/10/16 засідання Дисциплінарної комісії від 12 жовтня 2016 року, копія якого міститься у справі, за результатами розгляду подання від 13 вересня 2016 року №795 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення на підставі листа ГТУЮ у Луганській області від 30 серпня 2016 року №5/1/3274, вирішено застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

23. Листом від 20.10.2016 року №9.4-32/1676 Мін'юст України повідомив ОСОБА_3 про те, що за результатами розгляду подання Департаменту з питань судової роботи та банкрутства від 13.09.2016 року №795 Дисциплінарною комісією прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

24. Наказом Міністерства юстиції України від 25 листопада 2016 року №3368/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_3", відповідно до пункту 5 частини першої статті 112 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", пункту 16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14 січня 2013 року №93/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2013 року за №117/22649, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 12 жовтня 2016 року №572 та з урахуванням протоколу засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 12 жовтня 2016 року №52/10/16, наказано анулювати свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 07 лютого 2013 року №153, видане ОСОБА_3

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

25. Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Стаття 105 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року №2343-XII (далі - Закон №2343-XII): дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

27. Частина 2 статті 106 Закону №2343-XII: позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

28. Частина 4 статті 106 Закону №2343-XII: у разі виявлення під час перевірки порушень норм законодавства в роботі арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарній комісії для накладення на порушника дисциплінарних стягнень.

29. Стаття 107 Закону №2343-XII: арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

30. Частина 5, 6 статті 108 Закону №2343-XII: рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п'яти членів комісії. Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

31. Частина 1 статті 109 Закону №2343-XII: передбачає, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

32. Частина 2 статті 109 Закону №2343-XII: під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

33. Пункт 5 частини 1 статті 112 Закону №2343-XII: підставою для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

34. Частини 1-3 статті 113 Закону №2343-XII: у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Державний орган з питань банкрутства зобов'язаний не пізніше ніж на третій день повідомити арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) про припинення його повноважень.

35. Пункт 2.6 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5, (далі - Порядок): підставою для проведення позапланової перевірки є <…> перевірка виконання арбітражним керуючим розпоряджень, виданих за результатами проведення планових чи позапланових перевірок органом контролю.

36. Пункт 7.1 Порядку: підставою для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є <…> невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю.

37. Пункт 7.2 Порядку: протягом п'яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом від органу контролю пропозиції структурний підрозділ готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома <…>.

38. Пункт 7.6 Порядку: під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

39. Пункт 7.6.1 Порядку: на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді попередження у разі: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; відмови арбітражного керуючого в проведенні перевірки.

40. Пункт 7.6.2 Порядку: на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

41. Пункт 1-1 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2343-XII): положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

42. Частина 1 статті 25 Закону №2343-XII (в редакції, чинній до 19.01.2013 року): ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження <…> реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом <…>.

43. Частина 2 статті 25 Закону №2343-XII (в редакції, чинній до 19.01.2013 року): протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України <…>.

44. Частина 1 статті 34 Закону №2343-XII (в редакції, чинній до 19.01.2013 року): ліквідатор забезпечує належне оформлення, упорядкування та зберігання всіх, в тому числі фінансово-господарських, документів банкрута протягом ліквідаційної процедури.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

45. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

46. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (ч. 1 ст. 341 КАС України).

47. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

48. З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Міністерство юстиції України, як державний орган з питань банкрутства, має право приймати рішення про позбавлення права арбітражного керуючого на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі відповідного подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих у разі виявлення за наслідками перевірки діяльності арбітражного керуючого порушень чинного законодавства, які свідчать про невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого, у тому числі невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю.

49. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого накладено на ОСОБА_3 у зв'язку з невиконанням розпорядження від 09 лютого 2016 року №2 та не усуненням порушень під час виконання ним повноважень ліквідатора ЗАТ "Лисичанський м'ясокомбінат". При цьому, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували правомірність оскаржуваних рішень, а саме доказів виконання ним розпорядження від 09 лютого 2016 року №2 та усунення у встановлений строк порушень, виявлених позаплановою невиїзною перевіркою, або доказів скасування (визнання недійсним) такого розпорядження у встановленому Законом порядку.

50. Тобто вимоги розпорядження від 09 лютого 2016 року №2 позивачем фактично не виконані, зазначені в ньому порушення не усунені, що свідчить про наявність підстав для прийняття відповідачами оскаржуваних рішень.

51. Підставою для скасування оскаржуваних в даній справі рішень відповідачів суди попередніх інстанцій визначили неврахування при прийнятті рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення ступеню вини останнього, тяжкості вчиненого ним проступку, а також обставин застосування в минулому до ОСОБА_3 дисциплінарних стягнень.

52. Суд зазначає, що частина 2 статті 109 Закону №2343-XII та пункт 7.2 Порядку дійсно передбачали необхідність врахування Дисциплінарною комісією під час визначення виду дисциплінарного стягнення ступеню вини арбітражного керуючого, обставин вчинення порушення, тяжкості вчиненого ним проступку, а також фактів притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

53. В той же час, положення пунктів 7.6.1 та 7.6.2 Порядку чітко розмежовували види відповідальності арбітражного керуючого за вчинення конкретних порушень. Так, пунктом 7.6.2 за невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю, до нього передбачалось застосування такого дисциплінарного стягнення, як позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

54. Суд зауважує, що предметом розгляду даної адміністративної справи є правомірність рішення Дисциплінарної комісії від 12.10.2016 року, яке оформлене протоколом №52/10/16, про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляду позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та наказ Мін'юсту України від 25.11.2016 року №3368/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №153 від 07.02.2013 року, виданого ОСОБА_3. Враховуючи те, що висновки акта перевірки від 09 лютого 2016 року №2 та розпорядження від 09 лютого 2016 року №2 не оскаржуються в межах даної адміністративної справи, а відтак не були предметом дослідження судами на предмет їх правомірності та обґрунтованості, колегія суддів вважає, що у відповідача згідно вимог діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства були наявні підстави для застосування до ОСОБА_3 саме такого виду дисциплінарного стягнення, як позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

55. Суд звертає увагу на те, що рішення щодо позивача приймалось комісією шляхом голосування, всі матеріали, що слугували підставою для його прийняття, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, були направлені на адресу Міністерства юстиції України. При цьому, матеріалами справи підтверджено, що під час проведення перевірки відносно ОСОБА_3 останнім надавались пояснення, аналогічні поданим до Дисциплінарної комісії 12.10.2016 року, які були враховані та відображені в складених ГТУЮ у Луганській області за результатами таких перевірок актах.

56. Водночас, зазначення обґрунтувань, з яких дисциплінарний орган виходив при вирішенні питання щодо застосування до арбітражного керуючого певного виду дисциплінарного стягнення, не передбачено нормами Закону №2343-XII та Порядку. Таким чином, висновки судів щодо прийняття Дисциплінарною комісією оскаржуваного рішення без врахування нормативних вимог щодо його ухвалення, що нібито зумовило порушення необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу, є безпідставними.

57. Крім того, Суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги стосовно безпідставності посилань позивача на статтю 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» з огляду на те, що ОСОБА_3 є суб'єктом незалежної професійної діяльності та не відноситься до суб'єктів господарювання, оскільки такі доводи не були покладені в основу оскаржуваних судових рішень, їм не надавалась оцінка судами попередніх інстанцій. Колегія суддів вважає, що вказані доводи не вплинули на висновки в даній справі, оскільки не стосуються предмета спору.

58. Суд зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

59. Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень неправильно застосовано норми матеріального права, а саме положень ст.ст. 105, 106, 107, 109, 112, 113 Закону №2343-XII та п.п. 2.6, 7.1, 7.2, 7.6., 7.6.1 і 7.6.2 Порядку, що призвело до ухвалення незаконних рішень.

60. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

61. Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

62. З урахуванням зазначеного, Суд дійшов висновку, що рішення Дисциплінарної комісії від 12.10.2016 року, яке оформлене протоколом №52/10/16, про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляду позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №572 від 12.10.2016 року прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

63. Беручи до уваги те, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання протиправним та скасування наказу Мін'юсту України від 25.11.2016 року №3368/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №153 від 07.02.2013 року та зобов'язання Мін'юста України внести відомості до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України про скасування запису про накладання на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії від 12.10.2016 року, в їх задоволення також слід відмовити.

64. Згідно частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

65. У зв'язку з тим, що судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, судові витрати не підлягають стягненню.

66. Керуючись статтями 139, 341, 344, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

67. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

68. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року - скасувати.

69. Ухвалити у справі №826/1437/17 нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Луганській області, про визнання протиправними та скасування наказу і рішення, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

70. Постанова у повному обсязі виготовлена 18 березня 2019 року

71. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

Т.Г. Стрелець