Справа № 160/1664/19
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Справа № 160/1664/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
20.02.2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач) з вимогами про:
- визнання протиправноювідмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з підвищенням посадового окладу за посадою, з якої йому була призначена пенсія;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.03.2018 р. здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , виходячи з розрахунку 90 відсотків від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі довідки від 02.10.2018 р. № 1-26.7-4627, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, без обмеження максимального розміру пенсії та стягнути заборговану суму.
Позивач в обґрунтування позовних вимог в позові зазначив наступне. ОСОБА_2 пенсіонером Міністерства оборони України, якому призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач вважає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з підстав, що на думку, відповідача, наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України не є підставою для перерахунку пенсії. Вказана відмова є протиправною, оскільки Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів право визначати розміри посадових окладів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/1664/19 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідача зобов`язано надати відзив на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
В відзиві на адміністративний позов відповідач проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. У довідці, наданої для перерахунку пенсії, міститься посилання на наказ Украероруху, а не на постанову Кабінету Міністрів України, хоча у Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чітко визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться тільки у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України, яке і повинно зазначатись у довідці для перерахунку пенсій. Таким чином, на думку відповідача, наказ Украероруху, на якийпосилаєтьсяпозивач, не може бути підставою для перерахункупенсій. Також, відповідачем жодних рішень щодо зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача та обмеження пенсії граничним розміром не приймалось, тому, права позивача щодо цього не є порушеними, позовні вимоги передчасні.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 Кодексу адміністративного. судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по сутісправи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_2 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року; основний розмір пенсії 90 % грошового забезпечення (вислуга років 34).
Наказом Міністерства оборони України від 15.10.2010 р. № 1113 ОСОБА_2 , заступника директора Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України звільнено у запас.
Наказом Украероруху від 07 травня 2018 року № 227 «Про затвердження переліку посад, з яких були безпосередньо звільнені військовослужбовці та переліку окладів за займаними посадами за прирівняними посадами», з 1 березня 2018 року збільшено розмір грошового забезпечення за посадою заступника директора регіонального структурного підрозділу з використанням повітряного руху.
Дніпропетровським обласним військовим комісаріатомбула направленадо Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідка для перерахунку пенсії № від 02.10.2018 р. № 1-26.7-4627 про розмір грошового забезпечення за посадою в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України, що видана Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, розмір грошового забезпечення за посадою заступникадиректора регіонального структурного підрозділу з використанням повітряного руху, яку займав позивач на момент звільнення.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 12.11.2018 року № 2714/03-02/15 повідомило про відмову у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що рішення про зміну розміру грошового забезпечення для відповідної категорії військовослужбовців Кабінетом Міністрів України не приймалося, для проведення перерахунку пенсії у зв`язку з введенням з 1 березня 2018 року в дію наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 07 травня 2018 року № 227 «Про затвердження переліку посад, з яких були безпосередньо звільнені військовослужбовці та переліку окладів за займаними посадами за прирівняними посадами» підстави відсутні.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.
Відповідно до частини першої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деякихіншихосіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, якімають право на пенсію за цим Законом та членам їхсімей у зв`язку із введенням в діюцього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Приписи частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначають, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року № 1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» передбачено, зокрема, що грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Украероруху, потрібно здійснювати у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року № 104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ».
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року № 104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ`військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань, відрядженим до органів виконавчої влади та інших цивільних установ, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань.
При цьому, грошове забезпечення виплачується, виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в органах та установах, до яких вони відряджені, окладів за військовими званнями та іншихвидів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органіввнутрішніх справ, органів і установвиконанняпокарань.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Згідно з абзацом сьомим пункту 3 Порядку № 45 особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені зі служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.
Приписи пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» передбачають, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у відповіднихвипадках. Крім того, повноваження Державного підприємства "Украерорух" встановлювати посадові оклади власним працівникам грунтується на підставі статтей 14 та 15 Закону України «Про оплату праці» та пункту 4 Положення про Об`єднану цивільно-військову системи організації повітряного руху України, затвердженого постановою КабінетуМіністрівУкраїнивід 19 липня 1999 року № 1281, згідно з якимкерівник підприємства самостійно встановлює оклади за посадами штатних працівників.
Постанова Кабінету Міністрів України № 1294 була чинною до 01 березня 2018 року (втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»).

Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: установлювати:посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1 - 11 за аналогічними посадами;посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1 - 5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника;надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Ураховуючи наведені вище норми, суд приходить до висновку, що Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів своє право визначати розміри посадових окладів військовослужбовців, тому наказ Украероруху від 07 травня 2018 року № 227 «Про затвердження переліку посад, з яких були безпосередньо звільнені військовослужбовці та переліку окладів за займаними посадами за прирівняними посадами», яким з 01 березня 2018 року були підвищені розміри грошового забезпечення, є підставою для перерахунку грошового забезпечення відповідним категоріям посад згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деякихіншихосіб» .

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 10 травня 2016 року у справі № 21-278а16, від 05 липня 2016 року у справі № 461/2167/14-а, від 06 липня 2016 року у справі № 2-а/638/70/15, від 13 липня 2016 року у справі № 638/2700/14-а.

Положення статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 848-VIII від 24 грудня 2015 року.

Зазначене положення в цілому визнаноне конституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення № 7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII, який прийнятий 06 грудня 2016 року, вперше опублікований в газеті «Голос України» 27 грудня 2016 року та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 01 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2018 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується із позицією, щовикладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня у справі № 127/4267/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17.

Частиноюдругою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуваннямсудової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко протиУкраїни» (№ 25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедент нетлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власностічи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства (Stretch v. theUnitedKingdom № 44277/98).

У пункті 57 рішенняЄвропейського суду з прав людини «ЩокінпротиУкраїни» (№ 23759/03 та № 37943/06) та у пункті 43 рішенняЄвропейського суду з прав людини «Сєрков проти України» (39766/05) встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, на підставі того, що органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язаньзі сплати податку.

Суд зазначає, що, хочаця справа стосується податкового спору, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, міжсуб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості.

Відповіднодо ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має врахувати правові висновки Верховного суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

КабінетМіністрівУкраїни у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №704, якою з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені Постановою КМУ №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного Закону пенсій з 1 січня 2018 року.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частиніпідстав, умов, розміруабо порядку перерахункупенсій не вносилися.

Постанова КМУ №45 і Постанова КМУ №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права даєпідстави для висновку, щовнесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодорозмірупенсії у відсоткахстосуються порядку призначенняпенсії за вислугуроківвійськовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разіреалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, яківизначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.02.2019 року у справі № 240/5401/18 (№Пз/9901/58/18).

Доводи відповідача щодо передчасності позовних вимог про здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 , виходячи з розрахунку 90 відсотків від грошового забезпечення для обчислення пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, не приймаються судом до уваги в зв`язку з наступним.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні ОСОБА_3 обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262, 291, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з підвищенням посадового окладу за посадою, з якої йому була призначена пенсія.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.03.2018 р. здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , виходячи з розрахунку 90 відсотків від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі довідки від 02.10.2018 р. № 1-26.7-4627, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, без обмеження максимального розміру пенсії та стягнути заборговану суму.

Судові витрати в розмірі 768,40 грн. стягнути на користь ОСОБА_2 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тесту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук