Справа № 159/3856/18
Суддя: Восковська О. А.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3856/18
Провадження № 2-а/159/30/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Восковської О.А.

з участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Полтавській області ДПП Матвієць Едуарда Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського УПП у Полтавській області ДПП Матвієць Е.С. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що згідно постанови НК №371482 від 27.07.2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст.132-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Позивач вказує, що згідно вищезазначеної постанови суть правопорушення полягає у тому, що він 27.07.2018 року о 07.30 годині керував автомобілем Вольво н/з НОМЕР_1 на 341 км а/д Київ-Харків-Довжанський (М-03) та перевозив негабаритний вантаж, при цьому не мав конусів згідно ПКМУ №30 від 18.01.2001 року, чим порушив п.22.5 ПДР України. Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки інспектором поліції неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності, оскільки вантажний автомобіль, яким він керував був укомплектований згідно вимог чинного законодавства. Позивач вказує, що конуси, які відповідно до оскаржуваної постанови були відсутні, насправді були в наявності в автомобілі, але інспектор, що виносив постанову, помірявши їх розміри невстановленими неідентифікованими пристроями, що не пройшли відповідних спеціальних метрологічних повірок, та не мали жодних правовстановлюючих документів, фактично «на око» прийшов до висновку, що наявні конуси не можуть бути використані, хоча пояснити, яким чином такі конуси можуть вплинути на безпеку руху інспектор не зміг. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова не містить викладу його пояснення, хоча вину у вчиненні правопорушення він заперечував. Не містить вона також і посилання на докази, які б спростовували його доводи. Вважає, що будь-якими доказами його вина у вчиненні правопорушення не доводиться через їх відсутність, а тому оцінка доказів відповідачем не проводилась. За вказаних обставин позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.07.2018 року, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлений позов підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить його задовольнити повністю.

Відповідач - поліцейський Матвієць Е.С. у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення - судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідачем подано відзив на пред'явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема, відповідач зазначає, що наведені позивачем у адміністративному позові обставини не відповідають дійсності є надуманими, тоді як вчинення адміністративного правопорушення доведено матеріалами справи та відеозаписом. Просить відмовити в задоволені адміністративного позову, вважає дії відповідача правомірними, а оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам КУпАП та встановленим обставинам справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК №371482 від 27.07.2018 року ОСОБА_1 27.07.2018 року о 07.30 годині на 341 км а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський керував автомобілем «Вольво» з причіпом д/н НОМЕР_2/АС2400ХР та перевозив негабаритний вантаж згідно дозволу, але був неукомплектований відповідно до п.17 ПКМУ №30, а саме: не мав 8 конусів відповідно до вимог розміру, чим порушив п.22.5 ПДР України. За вчинення даного правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Із поданого позивачем адміністративного позову убачається, що останній факту вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення не визнає та з винесеною відносно нього постановою не згідний, посилається на те що поліцейський проводив заміри конусів невстановленим неідентифікованим пристроєм, що не пройшов відповідних спеціальних метрологічних повірок, та не мали жодних правовстановлюючих документів, однак, доказів на підтвердження зазначених обставин не надав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при винесенні оскаржуваної постанови.

Однак, суд не може погодитись з такими доводами позивача, виходячи з таких міркувань.

Стаття 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, і які є обов'язковими для виконання усіма учасниками дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до Загальних положень Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 30, - ці Правила встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цими Правилами, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до п. 17 вищевказаних Правил - великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням:

- не менш як двома противідкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки;

- знаком "Об'їзд перешкоди з лівого боку" та знаком "Об'їзд перешкоди з правого боку" діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світловідбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів;

- вісьмома конусами з горизонтальними світловідбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів - 600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг - 150 міліметрів);

- жорстким буксиром;

- миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки;

- комплектом ланцюгів протиковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня);

- жилетом оранжевого кольору із світловідбивними елементами;

- не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із поданого відповідачем відзиву на позовну заяву убачається, що останній позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважає їх безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки з боку позивача дійсно мало місце порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами,а саме, автомобіль, яким керував позивач був неукомплектований відповідно до п.17 ПКМУ №30, а саме: не мав 8 конусів встановленого розміру. На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 зазначеного адмінправопорушення, відповідачем було приєднано до відзиву відеозапис з місця вчинення правопорушення.

Із вищевказаного відеозапису убачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Вольво» з причіпом д/н НОМЕР_2/АС2400ХР на а/д Київ-Харків-Довжанський. Працівником поліції, з метою виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху було зупинено транспортний засіб під керуванням позивача. Згодом поліцейським було оглянуто транспортний засіб, вантаж, який перевозився, проведено заміри конусів та встановлено невідповідність їх розмірів, а саме, висота конусів становила 540 мм із необхідних 600 мм, а ширина білих та червоних смуг становила 80 мм із необхідних 150 мм, у зв'язку із чим інспектором було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення. Заслухавши доводи позивача про відсутність у його діях складу адмнправопорушення, врахувавши небезпечність вантажу, поліцейським було встановлено факт вчинення правопорушення та винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, яка була оголошена та вручена йому негайно після розгляду справи.

Таким чином у провину ОСОБА_1 ставиться не відсутність конусів взагалі, як він вказує у позовній заяві, а відсутність конусів із встановленими ПКМУ №30 від 18.01.2001 року розмірами.

Посилання позивача на ту обставину, що поліцейський проводив заміри конусів невстановленим неідентифікованим пристроєм, що не пройшов відповідних спеціальних метрологічних повірок є необгрунтованими, оскільки рулетка, якою здійснювалися вказані вище заміри не є засобом вимірювальної техніки, яка підлягає обов»язковій повірці і сертифікації.

Окрім цього, позивачем не було запропоновано інспектору провести заміри наявними у нього альтернативними засобами вимірювання для порівняння результатів, а відтак, такі результати є вірними.

Окрім цього, діючими ПДР України не передбачено спеціальних пристроїв для вимірювання довжини та ширини, які можуть використовуватись поліцейським під час здійснення ним контролю за дотриманням правил дорожнього руху водіями та безпекою руху.

Таким чином, із врахуванням пояснень позивача в адміністративному позові та письмового заперечення відповідача, відеозапису з місця вчинення правопорушення, суд приходить до висновку про встановлення та доведення у даній справі факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, яке в даному випадку дійсно мало місце, та, зважаючи на дійсні обставини, вина позивача у його вчиненні є повністю доведена, а дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена 27.07.2018 року відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5-9, 19, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 287 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Полтавській області ДПП Матвієць Едуарда Сергійовича про скасування постанови серії НК №371482 від 27.07.2018 року про накладення адмінстягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.132-1 КУпАП, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.03.2019 року.

ГоловуючаО. А. Восковська