Справа № 810/1492/18
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 березня 2019 року

Київ

справа №810/1492/18

адміністративне провадження №К/9901/7003/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року

у справі №810/1492/18

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про скасування вимоги, -

в с т а н о в и в :

До Верховного Суду 13 березня 2019 року через канцелярію суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі №810/1492/18.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону - Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, оскаржувана ухвала прийнята 04 лютого 2019 року, в той час як касаційна скарга подана 11 березня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

В той же час, скаржником не додано до касаційної скарги клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та не надано належного доказу, який би підтверджував дату отримання оскаржуваної ухвали (зокрема конверт, в якому надійшла оскаржувана ухвала). Супровідний лист зі вхідним штампом підприємства не може вважатись належним доказом підтвердження отримання оскаржуваної ухвали.

Згідно з частиною 3 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави вказані нею у заяві визнані неповажними.

Статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір в сумі 1921.00 гривні.

Окрім того, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства у касаційній скарзі у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що предметом оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі через пропуск строку на подання апеляційної скарги, який обґрунтований неможливістю вчасно сплатити судовий збір.

У касаційній скарзі податковий орган посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального законодавства.

При цьому податковий орган без посилань на будь-які норми процесуального законодавства (як на такі, що порушені) зазначає, що суд апеляційної інстанції не надав достатнього часу контролюючому органу для усунення недоліків апеляційної скарги.

Також скаржник акцентує увагу на такому принципі адміністративного судочинства України як забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження, при цьому податковий орган ігнорує свій обов'язок встановлений статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України щодо добросовісного користування належними їм процесуальними правами.

Також у касаційній скарзі акцентується увага на тому, що відмова у відкритті апеляційної скарги суперечить завданню адміністративного судочинства, однак відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів саме фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Окрім того, податковий орган посилаючись на практику Європейського Суду не враховує, зокрема, рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» відповідно до якого «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Отже, жодний з доводів касаційної скарги не є обґрунтованим, що є порушенням вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до частин 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір в розмірі 1921,00 гривні на рахунок для зарахування сплати судового збору: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102. рахунок отримувача: 6007, . Код банку отримувача: 899998, Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходу бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд)", надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з належним доказом, який би підтверджував дату отримання оскаржуваної ухвали (зокрема конверт, в якому надійшла оскаржувана ухвала) та привести текст касаційної скарги у відповідність до норм процесуального законодавства.

Керуючись статтями 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VІІІ, суд-

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі №810/1492/18 - залишити без руху, надавши скаржнику строк тривалістю десять днів для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз'яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді І.А.Гончарова

І.Я.Олендер