Справа № 320/154/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року № 320/154/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І.,

за участі секретаря судового засідання Приходько Н.І.,

представника позивача - Лобаса А.І.,

представника відповідача - Чайковського Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Лотос" до Головного управління ДФС України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Лотос" з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.12.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 93750,00 грн (за податковим зобов`язанням - 75000,00 грн, за штрафними санкціями - 18750,00 грн).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за наслідками камеральної перевірки відповідачем встановлено, що Приватним підприємством "Лотос" порушено строки реєстрації податкової накладної від 28.09.2018 №18 та занижено суму податкових зобов`язань на суму 75000,00 грн, у зв`язку із чим прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.12.2018 № та №237835005. Позивач пояснив, що за встановлене контролюючим органом порушення щодо несвоєчасної реєстрації податкової накладної, ним сплачено штраф, визначений податковим повідомленням-рішенням від 07.12.2018 №23783500 у сумі 7500,00 грн, проте, у той же час, останній не погоджується із податковим повідомленням-рішенням від 07.12.2018 №, яким податковий орган збільшив суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Позивач наголосив, що враховуючи те, що податкова накладна від 28.09.2018 №18 контрагента ПП "ВКФ Техно-Т" зареєстрована 26.10.2018, суму ПДВ за вказаною накладною правомірно включено позивачем до податкового зобов`язання у декларації з ПДВ за жовтень 2018 року, а не за вересень 2018 року, як хибно вважає відповідач.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення висловив у письмовому відзиві, в якому зазначив, що актом камеральної перевірки від 20.11.2018 №3410/50-05/31970341, встановлено порушення податкового законодавства позивачем, а саме - ПП "Лотос" зареєстровано податкових накладних на суму ПДВ 259369 грн, але у податковій декларації з ПДВ за вересень, відображено суму ПДВ - 184396,00 грн. Тому, податковий орган переконаний, що мав всі законодавчо визначені повноваження та підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 14.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

У судове засідання, призначене на 14.03.2019, прибули представник позивача та представник відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, представник відповідача посилався на необґрунтованість адміністративного позову, наполягав на відмові у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Приватне підприємство "Лотос", згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 18.04.2003 є юридичною особою.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, у порядку ст. 76,102 Податкового кодексу України, головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Білоцерківського управління ГУ ДФС у Київській області Загранюк Н.В., проведено камеральну перевірку податкової звітності ПП "Лотос" з податку на додану вартість за вересень 2018 року з питань щодо перевірки показників задекларованих у декларації з податку на додану вартість та додатків до неї, та з питань своєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

За результатами вказаної перевірки податковим органом складено акт камеральної перевірки від 20.11.2018 №3410/50-05/31970341, яким встановлено порушення позивачем (а.с.9-10):

1) п. 187.1 ст. 187, ст. 185 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань, заявлених у податковій декларації з ПДВ за вересень 2018 року на суму ПДВ - 75000,00 грн;

2) п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, чим порушено граничні строки реєстрації податкової накладної.

На підставі акта камеральної перевірки від 20.11.2018 №3410/50-05/31970341 відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

1. Податкове повідомлення-рішення від 07.12.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 93750,00 грн: за податковим зобов`язанням - 75000,00 грн, за штрафними санкціями - 18750,00 грн (а.с. 5).

2. Податкове повідомлення-рішення від 07.12.2018 №237835005, яким застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 7500,00 грн за несвоєчасну реєстрацію ПН (а.с.7).

Як з`ясовується із позовної заяви та не заперечувалось відповідачем, ПП "Лотос" було самостійно сплачено штраф на суму 7500,00 грн, визначений податковим повідомленням-рішенням від 07.12.2018 №237835005.

У той же час, в основу податкового-повідомлення рішення від 07.12.2018 №, контролюючим органом покладено висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань на суму 75000,00 грн по податковій декларації за вересень 2018 року. До такого висновку перевіряючий дійшов на підставі того, що в Єдиному реєстрі податкових накладних у вересні 2018 року за позивачем обліковуються зареєстровані податкові накладні на суму ПДВ - 259369,00 грн, але у податковій декларації позивача за вересень 2018 року відображено суму ПДВ - 184369,00 грн. При цьому, на дату складання акта камеральної перевірки, з питань перевірки показників, задекларованих у декларації з податку на додатну вартість за вересень 2018 року, ПП "Лотос" не реєструвало розрахунки коригування до накладних за вересень 2018 року в ЄРПН.

На думку позивача, такий висновок податкового органу не обґрунтовується правовим чином, а прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення є протиправним, у зв`язку із чим, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, зокрема, дата виписування податкової накладної.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Вищезазначене свідчить про наявність у платника податків обов'язку скласти та зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, що має бути здійснена не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання. У свою чергу, датою складання податкової накладної, є дата виникнення у платника податку податкового зобов`язання.

З матеріалів справи встановлюється, що враховуючи виникнення у позивача податкового зобов`язання за результатами господарської операції з контрагентом - ПП "Виробничо-комерційна фірма "Техно-Т", ним 28.09.2018 було складено податкову накладну №18, згідно якої загальна сума податку на додану вартість становить 75000,00 грн (а.с. 63).

Вказану податкову накладну ПП "Лотос" зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних 26.10.2018, тобто, із простроченням одинадцяти днів.

Зі змісту позовної заяви та правової позиції представника позивача убачається, що ПП "Лотос" визнає факт вчинення ним порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу в частині термінів реєстрації податкових накладних, та такі висновки контролюючого органу по суті не оскаржує. Окрім цього, позивачем сплачено штраф за таке порушення, який був нарахований податковим повідомленням-рішенням від 07.12.2018 №237835005.

При цьому, ПП "Лотос" не погоджується із висновком податкового органу про заниження суми податкового зобов`язання у вересні 2018 року та податковим повідомленням-рішенням від 07.12.2018 №, оскільки вважає, що податкове зобов`язання з ПДВ на суму 75000,00 грн на підставі податкової накладної від 28.09.2018 №18, виникло у нього у жовтні 2018 року, адже названа податкова накладна зареєстрована 26.10.2018.

У судовому засіданні представник позивача стверджував, що включення податкового зобов`язання до декларації та розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів, без наявності зареєстрованої ПН, є неможливим.

Водночас, на вимогу суду надати докази, які б свідчили про вчинення дій, спрямованих на включення податкового зобов`язання з ПДВ на суму 75000,00 грн у належний звітний період, представник позивача вказав, що такі докази відсутні.

Однак, суд сприймає такі доводи позивача як такі, що не базуються на нормах податкового законодавства, пояснюючи це наступним.

Згідно положень п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України закріплено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно пункту 49.2 цієї ж статті, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

У свою чергу, пунктом 203.3 статті 203 Розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.п. «а» п. 185.1. ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт достачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податків зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником податків особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін.

Аналіз змісту вищенаведених норм права свідчить, що платник податку на додану вартість у кожному звітному періоді має обов`язок щодо відображення показників податкової звітності (об`єктів оподаткування, показників, що підлягають декларуванню), які виникли саме у такому звітному періоді.

У ході судового розгляду судом встановлено та не заперечувалось сторонами спору, що у податковому звітному періоді - вересень 2018 року, у ПП "Лотос" був наявний об`єкт оподаткування, який виник на підставі податкової накладної від 28.09.2018 №18.

Натомість, у податковій декларації з ПДВ за вересень 2018 року, поданої позивачем 18.10.2018, не відображено суму податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 75000,00 грн, згідно зареєстрованої ПН від 28.09.2018 №18. Вказана обставина свідчить про те, що позивачем занижено суму податкового зобов`язання за вересень 2018 року на 75000,00 грн.

Водночас, суд звертає увагу, що факт реєстрації податкової накладної від 28.09.2018 №18 лише 26.10.2018, свідчить виключно про порушення позивачем граничного строку реєстрації ПН, за що на останнього накладено штраф, який ним же і сплачений, проте такий факт ніяким чином не змінює дату виникнення податкового зобов`язання, та відповідно звітного періоду, в якому воно виникло.

До того ж, суд враховує, що позивач не скористався правом зареєструвати уточнюючий розрахунок сум ПДВ за вересень 2018 року, задля уникнення порушення щодо обліку податкової звітності.

За таких умов, висновок податкового органу щодо заниження ПП "Лотос" податкових зобов`язань у вересні 2018 року на суму 75000,00 грн, ґрунтується на приписах чинного законодавства та відповідає встановленим судом обставинам.

Відповідальність (санкції) за вчинення таких дій передбачена п. 123.1 статті 123 Податкового кодексу, у відповідності до якого, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

У той же час, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 93750,00 грн, з яких за податковим зобов`язанням - 75000,00 грн, за штрафними санкціями - 18750,00 грн.

Однак, як з`ясовується із матеріалів справи, а саме - податкової декларації ПП "Лотос" за жовтень 2018 року, останнім самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 75000,00 грн, що свідчить про його узгодженість та можливість подвійного оподаткування, а тому податкове повідомлення-рішення від 07.12.2018 №, підлягає скасуванню у частині нарахування суми збільшення податкового зобов`язання у розмірі 75000,00 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що позивачем не виконано свого обов`язку щодо декларування об`єкта оподаткування у звітному періоді - вересень 2018 року, у зв`язку із чим, штрафні санкції у розмірі 18750,00 грн застосовані до нього правомірним чином.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів та у певній мірі довів правомірність свого рішення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС України).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 04.01.2019 (а.с. 2).

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України в Київській області, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.12.2018 № у частині нарахування суми збільшення податкового зобов`язання у розмірі 75000,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Лотос" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України у Київській області () судовий збір у сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн 50 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата складення і підписання повного тексту рішення - 19 березня 2019 р.