Справа № 813/4986/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2019 року

м. Київ

справа №813/4986/13-а

касаційне провадження №К/9901/19507/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод» на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 (головуючий суддя - Іщук Л.П., судді: Левицька Н.Г., Онишкевич Т.В.) у справі № 813/4986/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод» до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дрогобицький машинобудівний завод» звернулось до суду з адміністративним позовом до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 27.06.2013 № .

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 09.07.2015 позов задовольнив.

Вирішуючи спір, суд виходив із того, що оскільки рішення XXIX сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради від 25.06.2009 № 880 «Про затвердження грошової оцінки земель м. Дрогобича» визнане незаконним та нечинним у судовому порядку, то у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 20.01.2016 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.07.2015 скасував та прийняв нову, якою в задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство «Дрогобицький машинобудівний завод» оскаржило його в касаційному порядку.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 та залишити без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.07.2015.

В обґрунтування своїх вимог Публічне акціонерне товариство «Дрогобицький машинобудівний завод» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: статті 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статей 15, 18 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 № 1378-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді апеляційної інстанції).

При цьому наголошує на ненаданні відповідачем у судовому процесі будь-яких доказів на підтвердження законності оскаржуваного акта індивідуальної дії.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2012, за результатами якої складено акт від 13.06.2013 № 247/22-30/00153362.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271, пункту 286.2 статті 286, пунктів 289.1, 289.2 статті 289 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на неврахування в розрахунках земельного податку грошової оцінки землі, встановленої рішенням XXIX сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради від 25.06.2009 № 880 «Про затвердження грошової оцінки земель м. Дрогобича», що призвело до заниження земельного податку за 2011 рік на 408872,37 грн. та за 2012 рік на 408872,37 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.06.2013 № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 817744,74 грн. за основним платежем та 153328,22 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За правилами підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельним податком визнається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з пунктом 274.1 статті 274 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

Пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV регуляторним актом є прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Розглядуване рішення XXIX сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради від 25.06.2009 № 880 «Про затвердження грошової оцінки земель м. Дрогобича» спрямоване на правове регулювання господарських та адміністративних відносин, оскільки ним затверджена грошова оцінка земель м. Дрогобича, та прийняте Дрогобицькою міською радою на врегулювання земельних відносин, тобто дане рішення є регуляторним актом.

Судами з'ясовано, що Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області постановою від 24.04.2013 у справі № 1306/9280/2012 (2а-442/28/12), яку Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28.05.2015 залишив без змін, визнав вказане рішення незаконним та нечинним.

Враховуючи, що рішення XXIX сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради від 25.06.2009 № 880 «Про затвердження грошової оцінки земель м. Дрогобича» є регуляторним актом та носить нормативний характер, то, відповідно, датою, з якої даний акт втрачає чинність, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, є дата набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

Згідно з частинами першою, третьою, п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

За таких обставин, оскільки рішення XXIX сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради від 25.06.2009 № 880 «Про затвердження грошової оцінки земель м. Дрогобича» було чинним до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 1306/9280/2012 (2а-442/28/12), а саме в період, за який оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку, висновок суду апеляційної інстанції про законність вказаного акта індивідуальної дії ґрунтується на правильному застосуванні норм права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод» без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод» залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 у справі № 813/4986/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк