Справа № 826/9132/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/350
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2019 року № 826/9132/18

За позовом ОСОБА_1

До Київської міської спеціалізованої травматологічної МСЕК

Про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про визнання рішення Київської міської спеціалізованої травматологічної МСЕК від 06.06.2018 року у відношенні позивача недійсним та зобов'язання відповідача вчинити дії та визнати позивача інвалідом ІІІ групи з 06.06.2018 року без строку повторного огляду.

Ухвалою суду від 18.07.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

06.08.2018 року представником відповідача до суду подано лист - пояснення (відзив).

03.08.2018 р. позивачем подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що наявних матеріалів достатньо для прийняття рішення по справі і не вбачає підстав для призначення судового засідання згідно п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2013 р. ОСОБА_1, перебуваючи на гірськолижному курорті "Буковель", отримав травму - перелом лівої нижньої великої та малої гомілкових кісток із зміщенням та численними осколками.

15.04.2013 р. позивача прооперували згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого №2928 "Злам н/З лівої гомілки+МОС (2013р.), хронічного остеомієліту великогомілкової кістки в стадії нестійкої ремісії",

Вперше позивач був оглянутий МСЕК 10.05.2017 р., та йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, загальне захворювання, на 1 рік для лікування.

06.06.2018 року при повторному огляді по діагнозу "Консолідований злам нижньої третини лівої великогомілкової кістки + МОС 2013р. Хронічний остеомієліт в стадії ремісії, НДС 1 ст. Легка комбінована контрактура лівого скокового суглобу, легке порушення ходи" було прийнято рішення МСЕК Київського міського центру медико-соціальної експертизи від 06.06.2018 року у вигляді Довідки про невизнання ОСОБА_1 інвалідом.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає неправомірною відмову відповідача у встановленні ІІІ групи інвалідності.

Позивач зазначає, що його стан є стійким та без оборотних змін, а згідно п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. за № 1317, повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров'я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Крім того вказаним пунктом встановлено, що особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності, зокрема стійких необоротних морфологічних змін.

Відповідно, на думку позивача, він не повинен був проходити щорічну МСЕК.

Відповідач - Київська міська спеціалізована травматологічна МСЕК - проти задоволення заперечила, зазначивши, що позивач був попереджений про те, що група надається на період лікування, а також йому було роз'яснено та повідомлено, що при незгоді він може оскаржити рішення на Центральній МСЕК.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно п. 52 правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.12.2018 р. у справі №490/9823/16-ц, оскільки МСЕК перебуває у віданні МОЗ, у межах та у порядку, встановленому Положенням, наділена повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації права на пенсійне забезпечення і мають обов'язковий характер для інших суб'єктів владних повноважень, спір про оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених МСЕК, є публічно-правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства http://reyestr.court.gov.ua/Review/78977522.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 р. №2961-IV медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 року № 875-XІI особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії з зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов'язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

За приписами ст. 3 Закону № 875 інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 р. затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Зазначеним Положенням (в редакції станом на визначається процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації. (п. 1 Положення про МСЕК)

Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п. 3 Положення про МСЕК).

У п. 4 Положення про МСЕК вказано, що медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

За змістом п. 4 Положення про МСЕК № 1317 Міністерство охорони здоров'я утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, яку очолює головний лікар.

Приписами п. 10 Положення про МСЕК обумовлено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії загального та спеціалізованого профілів. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

В силу вимог п. 12 Положення про МСЕК до повноважень Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії віднесено надання лікарям комісій консультаційної допомоги з питань проведення медико-соціальної експертизи; проведення у складних випадках огляду осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Згідно з п. 15 Положення про МСЕК комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після пред'явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. (п. 17 Положення про МСЕК).

Пунктом 2.1 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України від 05.09.2011 р. №561, встановлено, що до основних видів порушення функцій організму людини, які визначаються медико-соціальною експертизою, належать: порушення психічних функцій (сприйняття, уваги, пам'яті, мислення, мови, емоцій, волі); порушення сенсорних функцій (зору, слуху, нюху, дотику, больової, температурної та інших видів чутливості); порушення статодинамічних функцій (голови, тулуба, кінцівок, рухливих функцій, статики, координації руху); порушення функції кровообігу, дихання, травлення, виділення, обміну речовин та енергії, внутрішньої секреції, імунітету тощо; мовні порушення (не обумовлені психічними розладами), порушення голосоутворення, форми мови - порушення усної (ринолалія, дизартрія, заїкання, алалія, афазія) та письмової (дисграфія, дислексія), вербальної та невербальної мови; порушення, які викликають спотворення (деформація обличчя, голови, тулуба, кінцівок, які призводять до зовнішнього спотворення, аномальні дефекти травного, сечовидільного, дихального трактів, порушення розмірів тулуба).

Відповідно до п.2.2 даної Інструкції Критерії життєдіяльності людини: здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності.

Особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II або III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров'я інваліда та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Згідно п.п.2.3-2.5 вказаної Інструкції критерії встановлення інвалідності визначені п. 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317.

Причини інвалідності встановлюються згідно з п. 26 Положення № 1317. Повторний огляд інвалідів проводиться згідно з п. 22 Положення № 1317.

Згідно п.26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317 особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності.

Згідно п.22 Положення повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров'я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров'я і працездатності або за рішенням суду.

Особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку, анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання особи з інвалідністю, а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В даному випадку за наслідками первісного огляду МСЕК 10.05.2017 р. позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з визначенням терміну - 1 рік (відповідної копії довідки МСЕК до матеріалів справи не залучено; інформація щодо факту її видачі і змісту підтверджується сторонами), тому на позивача поширюється загальне правило щодо проведення повторного огляду, який відбувся 06.06.2018 р. і за результатами якого позивачу групу інвалідності не встановлено.

Згідно з п. 23 вказаного Положення у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров'я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров'я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Відповідно до п.п. 24, 25 даного Положення рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

В даному випадку позивач не скористався своїм правом на оскарження рішення за наслідками первісного огляду МСЕК 10.05.2017 р., яким встановлено інвалідність на певний термін, а також не скористався правом на оскарження рішення МСЕК у вигляді Довідки Травматологічної МСЕК до Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України від 06.06.2018 р. про невизнання інвалідом, які він вважає неправомірними, тобто звернення позивача до суду із вказаними позовними вимогами є передчасними.

Вирішення питань стану здоров'я інваліда, визначення ступеня обмеження його життєдіяльності та встановлення групи інвалідності може бути предметом розгляду в адміністративному суді лише з огляду на дотримання передбаченої процедури вирішення вказаних питань, тоді як по суті питання про стан здоров'я позивача та наявність чи відсутність у нього нестійких, оборотних змін та порушень функцій організму може бути предметом розгляду спеціалізованих медичних закладів, висновки яких суд приймає в якості доказів по справі.

За таких обставин суд не вважає за необхідне витребовувати за клопотанням позивача історію хвороби позивача з лікувальних закладів, справу позивача з Київської міської травматологічної МСЕК, оскільки суд позбавлений можливості безпосередньо на підставі вказаних документів робити висновок про стан здоров'я позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 15.03.19 р.