Справа № 800/203/17
Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 800/203/17

Провадження № 11-863заі18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача СаприкіноїІ. В.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_3 про роз'яснення судових рішень у справі № 800/203/17 за позовом ОСОБА_3 до Верховної Ради України, Президента України - Порошенка Петра Олексійовича про визнання бездіяльності протиправною,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом до Верховної Ради України (далі - ВРУ), Президента України - Порошенка П. О. (далі - Президент), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ВРУ, що полягає в її нереагуванні, як суб'єктом забезпечення національної безпеки України, на загрози національній безпеці України, а саме нереагування на: порушення народними депутатами України норм ст. 8, 19, 75, 84, 91, 1291 Конституції України; невиконання народними депутатами України рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОлександрВолков проти України» (заява № 21722/11); невиконання народними депутатами України Рішення Конституційного Суду України від 07 липня 1998 року № 11-рп/1998 під час прийняття ВРУ 29 березня 2016 року, 23 березня та 13 квітня 2017 року нормативно-правових актів;

- визнати протиправною бездіяльність Президента у питанні забезпечення національної безпеки України щодо нереагування на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні Президента, як гаранта додержання Конституції України, як суб'єкта забезпечення національної безпеки України на: порушення ВРУ норм ст. 75, 84, 91, 1291 Конституції України, невиконання народними депутатами України судових рішень: Рішення Конституційного Суду України від 07 липня 1998 року № 11-рп/1998, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) під час прийняття ВРУ постанови «Про надання згоди на звільнення Президентом України ОСОБА_6 з посади Генерального прокурора України» та під час прийняття ВРУ інших нормативно-правових актів, що мали місце 29 березня 2016 року, 23 березня та 13 квітня 2017 року.

Ухвалою від 15 червня 2017 року Вищий адміністративний суд України залишив позовну заяву ОСОБА_3 без руху з мотивів несплати судового збору, а ухвалою від 17 липня 2017 року повернув її позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2017 року, ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, встановленої п. 4 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підп. 1, 7 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України матеріали заяви ОСОБА_3 передано до Верховного Суду.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 травня 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2017 року скасовано, а справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 03 липня 2018 року закрив провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ВРУ щодо її нереагування, як суб'єктом забезпечення національної безпеки України на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні ВРУ на порушення народними депутатами України норм ст. 8, 19, 75, 84, 91, 1291Конституції України, щодо нереагування ВРУ на невиконання народними депутатами України рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11), щодо нереагування ВРУ на невиконання народними депутатами України Рішення Конституційного Суду України від 07 липня 1998 року

№ 11-рп/1998 під час прийняття ВРУ 29 березня 2016 року, 23 березня та 13 квітня 2017 року нормативно-правових актів; визнання бездіяльності Президента протиправною у питанні забезпечення національної безпеки України щодо нереагування на загрози національній безпеці України, яка полягає у нереагуванні Президента, як гаранта додержання Конституції України, як суб'єкта забезпечення національної безпеки України на порушення ВРУ норм ст. 75, 84, 91, 1291Конституції України, у нереагуванні Президента на невиконання народними депутатами України судових рішень: Рішення Конституційного Суду України від 07 липня 1998 року № 11-рп/1998, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) під час прийняття ВРУ інших нормативно-правових актів, що мали місце 29 березня 2016 року, 23 березня та 13 квітня 2017 року.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та осіб, які приєдналися до цих апеляційних скарг: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34 на ухвалу та рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року залишено без задоволення.

Ухвалу і рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року залишено без змін.

21 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Великої Палати Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, у якій заявник просить вирішити питання про судові витрати та розглянути усі заявлені ним в апеляційній скарзі клопотання.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2019 року заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 800/203/17 призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Крім того, 04 січня 2019 року ОСОБА_3 подав заяву про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Данішевської В. І., Князєва В. С., Саприкіної І. В., Прокопенка О. Б. з підстав, передбачених п. 2, 4 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Данішевської В. І., Князєва В. С., Саприкіної І. В., Прокопенка О. Б. відмовлено.

24 січня 2019 року на адресу Великої Палати Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_3 про роз'яснення судових рішень, а саме ухвал ВеликоїПалати Верховного Суду від 15 та 16 січня 2019 року. Зокрема, позивач у своїй заяві ставить питання щодо обґрунтування судом послідовності прийняття цих ухвал, а також не погоджується з їх змістом.

Дослідивши доводи заяви про роз'яснення судових рішень, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відмову у її задоволенні з таких підстав.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз'ясненню підлягає судове рішення, яким суд розв'язав спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов'язки та інтереси учасників спірних правовідносин. Не підлягає роз'ясненню те, що прийнято з процесуальних питань, які не стосуються суті спору, що виник між сторонами у справі.

Таким чином, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 15 та 16 січня 2019 року не підлягають роз'ясненню в порядку ст. 254 КАС України, оскільки не належать до судових рішень, якими спір вирішено по суті, до того ж вони є цілком зрозумілими.

Крім того, мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у незгоді з ухвалами суду від 15 та 16 січня 2019 року. Питання, на які він хоче отримати роз'яснення у порядку ст. 254 КАС України, поставлені у такому аспекті, що вимагають від суду додаткового обґрунтування вже постановлених ухвал, що діючим законодавством не передбачено і є неприпустимим.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз'яснення ухвал ВеликоїПалати Верховного Суду від 15 та 16 січня 2019 року у цій справі.

Керуючись ст. 248, 254 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз'яснення ухвал ВеликоїПалати Верховного Суду від 15 та 16 січня 2019 року у справі № 800/203/17 за позовом ОСОБА_3 до Верховної Ради України, Президента України - Порошенка Петра Олексійовича про визнання бездіяльності протиправною - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Саприкіна

Судді:

Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич

В. С. Князєв О. Г. Яновська