Справа № 640/18613/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 березня 2019 року № 640/18613/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С К С»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України, Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії
представники позивача - Лайтаренко О.В.;

сторін: відповідача 1 - Шлапак Н.В.;

відповідача 2 та 3 - не з'явилися,

(у судовому засіданні 05.03.2019, відповідно до ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення)),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «С К С» (далі - позивач або ТОВ «С К С» або товариство) подало на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов № 0911/3 від 09.11.2018 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі - відповідач 1 або контролюючий орган) та Державної фіскальної служби України (нижче - відповідач 2 або ДФС України), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 925874/36088095 від 24.09.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» () податкову накладну № 1101100 від 30.04.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 925871/36088095 від 24.09.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» () податкову накладну № 1101094 від 31.03.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 922386/36088095 від 20.09.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» () податкову накладну № 1101045 від 20.03.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 922388/36088095 від 20.09.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» () податкову накладну № 1101046 від 20.03.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 922387/36088095 від 20.09.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» () податкову накладну № 1101088 від 22.03.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 922389/36088095 від 20.09.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» () податкову накладну № 1101048 від 20.03.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 922390/36088095 від 20.09.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» () податкову накладну № 1101047 від 20.03.2018.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, оскаржувані рішення прийняті відповідачем 3 з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідач 2 у поданому відзиві на позовну заяву підтримує позицію відповідача 1.

У відзиві на позовну заяву контролюючий орган вказує, що діючи в межах, наданих законом, визнав недостатніми подані документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та наголошує, що позивачем не надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів з боку контролюючого органу та неправомірності дій останнього, що, на думку відповідача 1, свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 22.01.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2019 залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Комісію Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 05.03.2019.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки (п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України).

У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України).

Суд відмічає, що представник відповідача 2 в судові засідання 22.01.2019 та 05.03.2019 не з'явився. Про час та місце розгляду справи відповідач 2 був повідомлений належним чином.

Зважаючи на повторну неявку представника відповідача 2 в судове засідання, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вказаного учасника справи, що, відповідно, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних у справі доказів згідно ч.ч. 1, 3 ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «С К С» складено податкові накладні: № 1101100 від 30.04.2018, № 1101094 від 31.03.2018, № 1101045 від 20.03.2018, № 1101046 від 20.03.2018, № 1101088 від 22.03.2018, № 1101048 від 20.03.2018, № 1101047 від 20.03.2018.

Вказані податкові накладні подано товариством до ДФС України для проведення реєстрації.

Податкові накладні: № 1101100 від 30.04.2018, № 1101094 від 31.03.2018, № 1101045 від 20.03.2018, № 1101046 від 20.03.2018, № 1101088 від 22.03.2018, № 1101048 від 20.03.2018, № 1101047 від 20.03.2018 прийнято ДФС України, реєстрацію зупинено. Підстави для зупинення реєстрації податкових накладних: відповідність накладних вимогам підпунктів 1.6 та 2.1 пунктів 1 та 2 Критеріїв ризиковості платника податків.

13 та 17 вересня 2018 року позивачем були подані пояснення та первинні документи фінансово-господарської діяльності щодо податкових накладних: № 1101100 від 30.04.2018, № 1101094 від 31.03.2018, № 1101045 від 20.03.2018, № 1101046 від 20.03.2018, № 1101088 від 22.03.2018, № 1101048 від 20.03.2018, № 1101047 від 20.03.2018.

В подальшому, комісією Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті рішення: № 925874/36088095 від 24.09.2018, № 925871/36088095 від 24.09.2018, № 922386/36088095 від 20.09.2018, № 922388/36088095 від 20.09.2018, № 922387/36088095 від 20.09.2018, № 922389/36088095 від 20.09.2018, № 922390/36088095 від 20.09.2018 про відмову в реєстрації податкових накладних: № 1101100 від 30.04.2018, № 1101094 від 31.03.2018, № 1101045 від 20.03.2018, № 1101046 від 20.03.2018, № 1101088 від 22.03.2018, № 1101048 від 20.03.2018, № 1101047 від 20.03.2018.

Відповідно до вказаних рішень підставою для відмови в реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги таке.

Частинами першою та другою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі альтернативно - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, означає, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб'єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб'єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб'єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії вимагає від суб'єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб'єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

В той же час, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341) (скорочено - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (в подальшому - квитанція).

Відповідно до приписів пункту 201.16 статті 201 Кодексу, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (нижче - Порядок № 117), податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту пункту 10 Порядку № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З огляду на наведені нормативні приписи, суд наразі відмічає, що контролюючим органом не дотримано як принципу обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, так і норми пункту 13 Порядку № 117, оскільки ним не зазначено у квитанціях конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкових накладних.

Відповідний висновок ґрунтується на тому, що контролюючим органом у квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених підпунктами 1.6 та 2.1 пунктів 1 та 2 листа ДФС від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 «Критерії ризиковості платника податку» (далі - Критерії № 959).

Натомість, принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень і пункт 13 Порядку № 117 вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Водночас, зі складених контролюючим органом документів не вбачається за можливе встановити обставини, на підставі яких останній дійшов висновку про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку.

Крім того, підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв № 959 містить визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків, зокрема, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, якщо:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Слід також зазначити, що згідно підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв № 959, податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Контролюючий орган був зобов'язаний у квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктами 1.6 та 2.1 пунктів 1 та 2 Критеріїв № 959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого платника внесено до переліку ризикових платників.

Окрім того, контролюючим органом також не надано ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

При цьому, пунктами 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу змісту вказаних норм видно, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення зазначених пунктів Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов'язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрація поданих платником податкових накладних зупинена, як зазначено в квитанціях, через відповідність вимогам підпунків 1.6 та 2.1 пунктів 1 та 2 Критеріїв ризиковості платника податку.

Контролюючим органом застосовано критерії ризиковості здійснення операцій платника податку до податкових накладних, а не до платника податку, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком № 117.

В той же час, згідно з підпунктами 14, 15 Порядку № 117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У спосіб, визначений Порядком № 117, платником направлено контролюючому органу пояснення та копії документів до зазначених господарських операцій та податкових накладних.

При цьому, господарські операції, за результатами яких видані податкові накладні, мають реальний характер, що підтверджується наступним.

Між ТОВ «С К С» (за договором - партнер) та ПрАТ «Київстар» (за договором - оператор) укладений партнерський договір від 01.08.2015 № 940-15, відповідно до умов якого партнер укладає з абонентами від імені та в інтересах оператора угоди та/або надає послуги з популяризації та просування торговельних марок і телекомунікаційних послуг, а оператор сплачує партнеру винагороду у строки, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатками до нього.

Послугами, що є предметом партнерського договору, зокрема вважаються:

- надання існуючим і потенційним абонентам повної та достовірної інформації щодо оператора, телекомунікаційних послуг, що ним надаються, товару (в тому числі, але не виключно: види, умови тарифних планів; правила та порядок надання телекомунікаційних послуг; зона покриття телекомунікаційної мережі; акції; правила та умови використання товару тощо);

- популяризація та просування торговельних марок і телекомунікаційних послуг, сприяння позитивному іміджеві оператора перед існуючими та потенційними абонентами;

- сприяння реалізації маркетингової стратегії оператора у пунктах продажу партнера.

Факт проведення господарських операцій за вказаним договором підтверджується актами здачі-приймання наданих послуг від 30.04.2018 за звітний період з 01.04.2018 по 30.04.2018 на загальну суму 69 094,84 грн. та від 31.03.2018 за звітний період з 01.03.2018 по 31.03.2018 на загальну суму 76 783,45 грн.

Також, між ТОВ «С К С» (за договором - виконавець) та ПрАТ «АРТВАЙНЕРІ» (за договором - замовник) укладений договір про надання маркетингових послуг від 01.10.2017 № 1М-10/17, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати замовнику маркетингові послуги (у подальшому за текстом - послуги), які полягають у вивченні обсягів продажу товару, який поставляється замовником виконавцю на підставі окремого договору, укладеного сторонами, стимулювання збуту такого товару (шляхом його розміщення в місцях продажу), передпродажній підготовці товару, визначення динаміки продажів товару, а замовник зобов'язується прийняти надані послуги та сплатити виконавцеві їх вартість (у подальшому за текстом - винагорода). Склад маркетингових послуг є наступним:

- вивчення обсягів продажу товару, який поставляється замовником виконавцю на підставі окремого договору, укладеного сторонами, визначення динаміки продажів товару;

- просування товарів замовника в будь-яких торгівельних місцях/мереж/об'єктів торгівлі, а також магазинів, супермаркетів, гіпермаркетів, гуртових та роздрібних торговельних мереж/складів;

- здійснення викладки товарів замовника у будь-яких торгівельних місцях/мережах/об'єктах торгівлі, а також магазинах, супермаркетах, гіпермаркетах, гуртових та роздрібних торговельних мережах/складах у відповідності до його вказівок та рекомендацій на торгових полицях з обов'язковим врахуванням характеристик товару;

- інформування персоналу будь-яких торгівельних місць/мереж/об'єктів торгівлі, а також магазинів, супермаркетів, гіпермаркетів, гуртових та роздрібних торговельних мереж/складів щодо товару замовника, його характеристик, розміщення та надання покупцеві інформації про продукцію замовника;

- сприяння процесу внесення відомостей про товар замовника до інформаційних баз будь-яких торгівельних місць/мереж/об'єктів торгівлі, а також магазинів, супермаркетів, гіпермаркетів, гуртових та роздрібних торговельних мереж/складів;

- надання послуг з передпродажної підготовки товарів замовника, проведення оцінки продажів товарів замовника та просування товару на підставі даних попиту споживачів, за умови надходження такої інформації від адміністрації (уповноважених осіб) будь-яких торгівельних місць/мереж/об'єктів торгівлі, а також магазинів, супермаркетів, гіпермаркетів, гуртових та роздрібних торговельних мереж/складів.

Факт проведення господарських операцій за вказаним договором підтверджується актами надання послуг: від 20.03.2018 № 1101045 на загальну суму 2 260,00 грн., від 20.03.2018 № 1101046 на загальну суму 8 136,00 грн., від 22.03.2018 № 1101088 на загальну суму 35 560,00 грн., від 20.03.2018 № 1101048 на загальну суму 2 712,00 грн., від 20.03.2018 № 1101047 на загальну суму 4 520,00 грн.

Виконання замовлених ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «АРТВАЙНЕРІ» послуг забезпечувалось штатними одиницями позивача (копія штатного розпису товариства міститься в матеріалах справи).

При цьому, факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (надання послуг), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які були надані контролюючому органу, у останнього були відсутніми правові підстави для відмови платнику податків у реєстрації податкових накладних.

З огляду на викладене, слідує висновок, що рішення № 925874/36088095 від 24.09.2018, № 925871/36088095 від 24.09.2018, № 922386/36088095 від 20.09.2018, № 922388/36088095 від 20.09.2018, № 922387/36088095 від 20.09.2018, № 922389/36088095 від 20.09.2018, № 922390/36088095 від 20.09.2018 є необґрунтованими, що є підставою для їх скасування.

Водночас, важливо наголосити, що вказані рішення, у відповідності до пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, є індивідуальними актами.

При цьому, такі акти, видані суб'єктом владних повноважень як документи, прийняті з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містять загальнообов'язкових правил поведінки та стосуються прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому вони адресовані.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуальних актів, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до змісту статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З системного аналізу вказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається висновок, що законодавством передбачено право суду у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 1101100 від 30.04.2018, № 1101094 від 31.03.2018, № 1101045 від 20.03.2018, № 1101046 від 20.03.2018, № 1101088 від 22.03.2018, № 1101048 від 20.03.2018, № 1101047 від 20.03.2018 датою їх фактичного подання, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам суб'єктом владних повноважень не надано суду жодних беззаперечних доказів в обґрунтування обставин правомірності винесення ним оскаржуваних рішень.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача за поданим адміністративним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 12 334,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «С К С» - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 925874/36088095 від 24.09.2018.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» (адреса: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 14Б; ) податкову накладну № 1101100 від 30.04.2018.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 925871/36088095 від 24.09.2018.

5. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» (адреса: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 14Б; ) податкову накладну № 1101094 від 31.03.2018.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 922386/36088095 від 20.09.2018.

7. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» (адреса: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 14Б; ) податкову накладну № 1101045 від 20.03.2018.

8. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 922388/36088095 від 20.09.2018.

9. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» (адреса: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 14Б; ) податкову накладну № 1101046 від 20.03.2018.

10. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 922387/36088095 від 20.09.2018.

11. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» (адреса: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 14Б; ) податкову накладну № 1101088 від 22.03.2018.

12. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 922389/36088095 від 20.09.2018.

13. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» (адреса: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 14Б; ) податкову накладну № 1101048 від 20.03.2018.

14. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 922390/36088095 від 20.09.2018.

15. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» (адреса: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 14Б; ) податкову накладну № 1101047 від 20.03.2018.

16. Cтягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С К С» (адреса: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 14Б; ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 334,00 грн. (дванадцять тисяч триста тридцять чотири гривні).

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 14.03.2019.

Суддя К.С. Пащенко