Справа № 818/624/18
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 р.Справа № 818/624/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шаповал М.М.) від 04.06.2018 року (повний текст рішення складено 08.06.2018р.) по справі № 818/624/18

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову від 27.12.2017 № 51, складену головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бондарковим В.І., якою визнано її провину у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у сумі 79 290 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що постанова відповідача від 27.12.2017 № 51 є протиправною, оскільки під час перевірки було допущено ряд порушень, а саме: повідомлення про проведення планової перевірки суб'єкта містобудування, примірник акта перевірки, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності вона не отримувала, за результатами перевірки припис їй виданий не був. Крім того, справа про правопорушення розглядалась з порушенням вимог пунктів 18, 20 Порядку накладення штрафів.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваного рішення суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також не з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що оскільки справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядалась з численними порушенням вимог, встановлених Порядком накладення штрафів, з порушенням засад рівності і відкритості, то оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що на підставі вимоги Прокуратури Сумської області від 20.11.2017 № 15/1-3252-17, наказу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області від 27.11.2017 № 162-П та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 27.11.2017 № 511 відповідач провів позапланову перевірку об'єкта будівництва: "Реконструкція дороги по вул. Тургенєва м. Конотоп Сумської області. Ділянка № 1".

За результатами проведеної перевірки 13.12.2017 відповідач склав акт перевірки щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від час виконання підготовчих та будівельних робіт № 545, та виявив ряд порушень з боку підрядника - ФОП ОСОБА_1

У зв'язку зі встановленням вищезазначених порушень відповідач склав протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 545/6 та виніс припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 545/3.

За результатом розгляду справи відповідач виніс постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21.12.2017 № 51 за правопорушення, передбачене п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 79 290 грн.

Позивач не погодився із вказаною постановою, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що перевірка позивача була проведена правомірно, а оскаржувана постанова про накладення штрафу є обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні адміністративного позову, проте вважає за необхідне змінити підстави та мотиви, виходячи з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до положень ст.6 вищевказаного Закону, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Постановою Кабінету Міністрів України №150 від 23.04.2014 року "Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції" ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної архітектурно-будівельної інспекції за переліком згідно з додатком та погоджено пропозицію щодо утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

8 липня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №230 «Про внесення зміни у додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року № 85», відповідно до якої територіальні органи інспекцій стали підрозділами центрального апарату Держархбудінспекції України.

Наказом Держархбудінспекції України від 17.11.2014 року №441 затверджено Положення про організацію ведення претензійно-позовної роботи у Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальних органах - структурних підрозділах апарату Держархбудінспекції, яким встановлено єдиний порядок ведення претензійно-позовної роботи у Держархбудінспекції України та її територіальних органах - структурних підрозділах (далі - ТСП).

Відповідно до цього Положення, у Держархбудінспекції України створено відповідний структурний підрозділ - Департамент нормативно-правового забезпечення (далі - Департамент), у складі якого діє відділ представництва інтересів в судах, а у ТСП - відповідно уповноважена особа, відповідальна за ведення претензійно-позовної роботи.

Постановою КМУ від 19.08.2015 року № 671 "Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю" затверджене Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю та установлено що:

органи державного архітектурно-будівельного контролю є правонаступниками прав та обов'язків Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення переданих повноважень відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності";

до завершення здійснення заходів з утворення органів державного архітектурно-будівельного контролю в Київській та Севастопольській міських державних адміністраціях та сільських, селищних, міських радах або визначення структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, на які покладаються повноваження, визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також затвердження актів спільної комісії такі повноваження здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція.

Отже, структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад у межах делегованих цим Законом державних повноважень є підконтрольними центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, представляють інтереси Держархбудінспекції України при розгляді спорів у судах, однак не можуть самостійно виступати як сторони в адміністративному процесі.

Згідно ч. 3 ст. 46 КАС України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних поноважень, якщо інше не встановлено цим кодексом.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, належним відповідачем у справах цієї категорії є Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.12.2018 року по справі №817/226/16.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В свою чергу, позивач звернувся до суду із даним позовом до неналежного відповідача, а саме - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області.

Статтею 48 КАС України, встановлено підстави та порядок заміни неналежної сторони.

Відповідно до частин 1 і 4 цієї статті суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

За змістом цих процесуальних норм допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції, а КАС УКраїни не передбачено заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції.

Відтак, у разі встановлення таким судом, що відповідачем у справі є особа, яка не повинна відповідати за заявленим до неї позовом, то такий (позов) повинен бути залишений без задоволення.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача, це є підставою для відмови в позові.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що вказане вище не позбавляє його права повторно звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів у встановлений законом спосіб та до належного відповідача.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення, однак із помилковим застосуванням норм права.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст.317 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині підстав та мотивів відмови у задоволенні адміністративного позову

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 317, 320, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року по справі №818/624/18 змінити з підстав та мотивів відмови у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 19.03.2019 року.