Справа № 814/1361/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1361/18

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, прийняте 24 липня 2018 року у складі суду судді Мороза А.О. по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною відмову та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просив визнати протиправною відмову в обчисленні розміру призначеної позивачу пенсії з 24.05.2017 р. пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової (матеріальної) допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідці військової прокуратури Миколаївського гарнізону від 29.03.2010 р. №1018; зобовязати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсії з 24.05.2017 р. в розмірі, обчисленому з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової (матеріальної) допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених в довідці військової прокуратури Миколаївського гарнізону від 29.03.2010 р.; допустити до негайного виконання рішення суду в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у межах стягнення суми за місяць.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 був задоволений частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в обчисленні розміру призначеної ОСОБА_2 з 24.05.2017 р. пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової (матеріальної) допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідці військової прокуратури Миколаївського гарнізону від 29.03.2010 р. №1018. Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсії з 24.05.2017 р. в розмірі, обчисленому з урахуванням усіх складових грошового забезпечення з урахуванням грошової (матеріальної) допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених в довідці військової прокуратури Миколаївського гарнізону від 29.03.2010 р. Відмовлено у задоволенні вимоги щодо звернення до негайного виконання рішення суду в частині зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у межах стягнення суми за місяць. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Миколаївській області звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також рішення суду першої інстанції винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначений ст. 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262) та п. 7 Постанови №393 є вичерпним, що підтверджується рішенням Конституційного суду України від 13.05.2015 №4-рп/2015. Ті доплати до грошового забезпечення, які позивач вимога є врахувати при обчисленні розміру пенсії, а саме грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не входить до вищезазначеного переліку видів грошового забезпечення, які враховуються для перерахунку пенсій. Ці виплати є одноразовими, та не мають постійного характеру, оскільки граничні розміри, порядок та умови їх виплати визначаються Міністерством оборони за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення. Тобто, такі виплати не є обовязковими, як інші види грошового забезпечення, а є заохоченням в роботі та мають тимчасовий характер. Таким чином, при призначенні (перерахунку) пенсії використовуються лише щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а отже грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не враховується до складу грошового забезпечення як при призначенні пенсії так і при її перерахунку.

Позивач/ОСОБА_2, надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач стверджує, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про соціальний і правий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплата вказаних видів грошової допомоги є гарантованою державою, що спростовує доводи апелянта про непостійність цих виплат. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески та суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За таких обставин, названі види грошового забезпечення, з яких нараховані та сплачені страхові внески, мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу військового прокурора Миколаївського гарнізону від 06.10.2009 р. №134/ос, позивач звільнений з військової служби та виключений із списків особового складу прокуратури гарнізону (а.с. 7).

24.05.2017 р. відповідачем призначено пенсію позивачу за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби». Для призначення пенсії позивачем було надано довідку про складові грошового забезпечення та довідку військової прокуратури Миколаївського гарнізону від 29.03.2010 р. №1018 про виплачені позивачу в період служби за останні 24 місяці премії та додаткові види грошового забезпечення (а.с. 8-9).

Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області позивачу було призначено пенсію за вислугу років з врахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 3085 грн., оклад за військовим званням (підполковник) 130 грн., надбавка за вислугу років (40%) 1234 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань (70%) - 3114,30 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 462,75 грн., премія -10433,87 грн. Всього-18459,92 грн. Основний розмір пенсії склав 12921,94 грн., розрахунок якого проведено в такому порядку: 18459,92 грн. (загальний розмір грошового забезпечення) х 70% (за 27 років вислуги згідно з ст. 13 Закону №2262-ХІІ) (а.с. 10).

Позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив привести його пенсію до вимог Закону, а саме включити до неї матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, що виплачена на протязі 24 місяців перед звільненням у 2008 році та 2009 р. З рахуванням цього, також виплатити позивачу різницю пенсії за попередній період часу.

Листом від 25.05.2018 року №2039-Д-07 Головне управління ПФУ в Миколаївській області повідомило позивача, що відсутні законодавчі підстави для включення до грошового забезпечення для призначення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, оскільки вказані виплати не включаються у грошове забезпечення для здійснення перерахунку пенсії.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо покладання на відповідача обовязку здійснити перерахунок з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та виплати пенсії з 24.05.2017 р., але ні позивачем, ні відповідачем не визначено конкретних сум, які підлягають виплаті позивачу ані за місяць, ані за весь період, відтак їх визначення, що є необхідною передумовою для звернення рішення до негайного виконання, виходить за межі повноважень суду при розгляді позовної заяви позивача, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Колегія суддів зазначає, що спірними (такими, що не включено до розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії) видами грошового забезпечення ОСОБА_2 у даній справі є: матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із п. 7 постанови КМ України від 17.07.1992 року №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей (далі - постанова №393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою КМ України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - постанова №1294) передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за №638/15329; далі за текстом - Інструкція).

Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп. 3 п. 5 постанови №1294, пп. 30.4 п. 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства Оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови №1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Колегія суддів зазначає, що вказаними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

З аналізу наведених норм встановлено, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та повинні були враховані при визначенні розміру грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу, за умови сплати з них єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з сум нарахованих матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань сплачені страхові внески. Таким чином, враховуючи вище наведені норми слід дійти висновку, що в даному випадку вказані суми мають бути віднесені до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія

В постанові Верховного Суду України від 20.10.2015 у справі №21-2942а15 зроблено висновок, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовців, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Вказана правова позиція також узгоджується з висновками Верховного Суду у постановах від 20 лютого 2018 року у справах №335/2071/15-а та №346/2949/17, де зазначено, що додаткові види грошового забезпечення, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється пенсія, лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з обумовлених виплат.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону №2262, перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, перерахунок пенсії відповідач має провести з 24.05.2017 р. (з часу призначення пенсії), оскільки цей перерахунок не здійснено з вини Пенсійного фонду.

Що стосується позовної вимоги про допущення до негайного виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії за один місяць, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, з чим погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 371 КАС України, обов'язково негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Частина 2 вказаної статті надає суду право звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктом 1 частини першої цієї статті.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі стосовно того, що матеріальна допомога на оздоровлення та одноразова премія не можуть враховуватись при обчисленні розміру пенсії, навіть якщо з них було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки дані виплати не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, є безпідставними, оскільки аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 31.01.2018 по справі №2а-5232/11/2670.

Суд наголошує, що неврахування додаткових видів грошового забезпечення до суми грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, у зв'язку зі зміною правового регулювання спірних правовідносин та за наявності належним чином сплачених внесків на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, є звуженням попередньо наданих соціальних гарантій в розумінні статей 22, 46 Основного Закону, а також за своєю правовою природою є порушенням статті 1 Конвенції в контексті усталеної практики Європейського суду з прав людини.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Таким чином позиція апелянта, викладена в апеляційній скарзі є хибною, а зазначені в ній доводи спростовуються вищевказаними нормами законодавства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_2.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, прийняте 24 липня 2018 року залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, прийняте 24 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною відмову та зобовязання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.І. Шляхтицький