Справа № 120/4204/18-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 березня 2019 р. Справа № 120/4204/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Корнійчук Ю.І.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Красне-Агроінвест"

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Красне-Агроінвест" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що ним було отримано податкову вимогу Головного управління ДФС у Вінницькій області №304245-50 від 09.10.2018 року із змісту якої вбачається, що за ТОВ "Красне-Агроінвест" станом на 08.10.2018 року обліковується податковий борг з податку на додану вартість у вигляді пені в сумі 20651,85 грн.

Разом із тим, дану податкову вимогу позивач вважає протиправною, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 26.11.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 20.12.2018 року.

Судове засідання 20.12.2018 року відкладено до 21.01.2019 року з метою витребування у відповідача розрахунку пені, що рахується за ТОВ "Красне-Агроінвест", картки платника податку та податкового повідомлення-рішення від 07.09.2018 року.

Ухвалою від 21.01.2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 календарних днів. Судовий розгляд справи відкладено до 04.02.2019 року з метою витребування додаткових доказів.

Ухвалою від 04.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 06.03.2019 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Зокрема зазначив, що за одне і те саме порушення щодо заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість, до ТОВ "Красне-Агроінвест" відповідачем застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу та нарахована пеня, що є неприпустимим. Також зазначив, що починаючи з 01.01.2017 року пеня мала б нараховуватись з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день. Крім того, вказав, що нарахування пені відповідачем розпочато з березня 2015 року, а не з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, як того вимагають положення п. п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що оскільки податковий борг виник у ТОВ "Красне-Агроінвест" саме в 2015 році, відповідачем застосовано 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення податкового боргу. Також зазначила, що розрахунок нарахування пені відбувається в автоматичному режимі програмним забезпеченням фіскального органу, а втручання в такий розрахунок не передбачено.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що в період з 20.06.2016 року по 31.08.2016 року ГУ ДФС у Вінницькій області здійснено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Красне-Агроінвест" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2015 року.

За результатом перевірки складено Акт від 07.09.2016р. №140/1401/34988571, у висновках якого, окрім іншого, відображено порушення ТОВ "Красне-Агроінвест" п. 189.1 ст. 189, п. 199.1, 199.2, 199.4 ст. 199 ПК України, а саме: занижено ПДВ, що спрямовується на спеціальний рахунок всього на суму 390246 грн., в т.ч.: за березень 2015 року - 66661 грн.; за грудень 2015 року - 323585 грн.

На підставі виявлених порушень, 26.09.2016 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Красне-Агроінвест" визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 487808 грн., з яких 390246 грн. сума основного зобов'язання та 97562 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із даним податковим повідомленням-рішенням ТОВ "Красне-Агроінвест" оскаржило його в судовому порядку.

Встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.03.2018 року по справі №802/1666/16-а, яка набрала законної сили згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2018 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № НОМЕР_1 від 26.09.2016 року, в частині визначення основного грошового зобов'язання у розмірі 323 585 грн. (триста двадцять три тисячі п'ятсот вісімдесят п'ять гривень) та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 80 897 грн. (вісімдесят тисяч вісімсот дев'яносто сім гривень).

При цьому, в частині грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 83326,00 грн., з яких основне зобов'язання - 66661,00 грн. та 16665,00 грн. - штрафні санкції, визначеного контролюючим органом за заниження ТОВ "Красне-Агроінвест" податку на додану вартість за березень 2015 року, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.09.2016 року залишено без змін.

З урахуванням постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 27.03.2018 року по справі №802/1666/16-а, 07.09.2018 року відповідачем прийнято податкове повідомлення №009042200, яким ТОВ "Красне-Агроінвест" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 83326,00 грн., з яких основне зобов'язання - 66661,00 грн. та 16665,00 грн. - штрафні санкції.

Дане грошове зобов'язання, визначене податковим повідомленням рішенням №009042200 від 07.09.2018 року, сплачено позивачем в повному обсязі 24.09.2018 року.

Разом із тим, у зв'язку з тим, що така сплата відбулась несвоєчасно, відповідачем нарахована пеня в сумі 81724,56 грн. за період з 30.04.2015 року по 23.09.2018 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем частково сплачена пеня в сумі 61072,71 грн. за не сплату грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 26.09.2016 року, у період починаючи з жовтня 2016 року по вересень 2018 року.

В той же час, у зв'язку із несплатою позивачем решти суми нарахованої пені за період з квітня 2015 року по жовтень 2016 року в сумі 20651,85 грн., 09.10.2018 року відповідачем винесено податкову вимогу на відповідну суму.

Проте, із нарахуванням пені в сумі 20651,85 року позивач не погоджується, а тому і звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України (в редакції до 01.01.2017) після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

Відповідно до п.п.129.3.1 п.129.3 ст.129 ПК України (в редакції до 01.01.2017) нарахування пені закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Згідно з п.129.4 ст.129 ПК України (в редакції до 01.01.2017) пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пунктом 129.4 ст. 129 ПК України (в редакції до 01.01.2017) передбачено, що пеня нараховується на суму податкового боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою.

Відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України (в редакції з 01.01.2017) нарахування пені розпочинається:

- 129.1.1. при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- 129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- 129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України (в редакції з 01.01.2017) нарахування пені закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Згідно з п.129.4 ст.129 ПК України (в редакції з 01.01.2017) на суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов'язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Таким чином, розмір нарахування пені за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом, відповідно до положень ПК України в редакції до 01.01.2017 року становив 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, а після 01.01.2017 року - 120 відсотків річних облікової ставки ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. N 1-рп/99 визначено, що положення ч.1 ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Таким чином, враховуючи відсутність прямої вказівки у ПК України на зворотну дію у часі попередньої редакції ст. 129 ПК України, до обставин, з якими закон пов'язує настання наслідків у вигляді нарахування пені, що виникли до 01.01.2017 року застосовується редакція ст. 129 ПК України до 01.01.2017 року, відповідно, до підстав нарахування пені, які виникли пізніше, застосовується ст. 129 ПК України з 01.01.2017 року.

В даному ж випадку, враховуючи те, що грошове зобов'язання з податку на додану вартість визначене ще до 01.01.2017 року, згідно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.09.2016 року, а тому і до повного погашення такого боргу пеня має нараховуватись саме згідно ПК України в редакції до 01.01.2017 року - із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу.

З огляду на викладене, суд критично оцінює твердження представника позивача про те, що починаючи з 01.01.2017 року пеня мала б нараховуватись з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

В той же час, суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України (в редакції до 01.01.2017 року) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

В даному ж випадку, грошове зобов'язання з податку на додану вартість визначене ТОВ "Красне-Агроінвест" податковим повідомленням-рішенням № від 26.09.2016 року.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Із наведеного слідує, що при визначенні грошового зобов'язання контролюючими органами, нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного після 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, нарахування позивачу пені за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 26.09.2016 року, розпочато з квітня 2015 року, а не з першого робочого дня, наступного після 10 календарних днів з дня отримання даного рішення ТОВ "Красне-Агроінвест", як того вимагали положення п. п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України (в редакції до 01.01.2017 року).

Таким чином, нарахування позивачу пені з квітня 2015 року за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 26.09.2016 року, свідчить про те, що таке нарахування пені фактично розпочато контролюючим органом ще до виникнення самого грошового зобов'язання у ТОВ "Красне-Агроінвест".

При цьому, факт сплати позивачем пені, нарахованої за період з жовтня 2016 року по день фактичної сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість (24.09.2019 року), представником відповідача не заперечується.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що оскаржувана у даній справі податкова вимога №304245-50 від 09.10.2018 року містить вимоги щодо сплати пені, безпідставно нарахованої відповідачем за період з квітня 2015 року по жовтень 2016 року за несплату грошового зобов'язання з податку на додану вартість, первинно визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 26.09.2016 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу ч. 2 ст. 77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 1762,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Вінницькій області від 09.10.2018 року №304245-50.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Красне - Агроінвест" сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Красне-Агроінвест" (вул. Данила Нечая, 2, с. Красне, Тиврівський район, Вінницька область, ).

Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення складено 15.03.2019 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна