Справа № 820/4792/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 р.Справа № 820/4792/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Распопова В.О.

представника відповідача Потапенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.08.19 року по справі № 820/4792/18

за позовом Підприємства виробничої комплектації Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонпостач"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Підприємство виробничої комплектації Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонпостач" (далі - ПВК ТОВ «Регіонпостач», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 31.05.2018р. про збільшення сум грошових зобов'язань за платежем податок на додану вартість у розмірі 640508,00 грн. основного платежу та 160127,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, загальна сума - 800635, 00 (вісімсот тисяч шістсот тридцять п'ять) гривень;

- скасувати податкове повідомлення - рішення №1 від 31.05.2018р. про завищення залишку від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 29475,00 грн. збільшення сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 21000,00 грн. основного платежу та 10500,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, загальна сума - тридцять одна тисяча п'ятсот гривень;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Підприємства виробничої комплектації товариства з обмеженою відповідальністю «Регіонпостач» (, адреса: вул. Коломенська, 63, оф. 9, м. Харків. Україна, 61166, адреса для кореспонденції: вул. Чайковського, 11, кв. 2, м. Харків, Україна, 61024, р/р 9876 у ХГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 351533, ІПН 08, свідоцтво платника ПДВ №28276045) судовий збір у розмірі 12009,52 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 року адміністративний позов Підприємства виробничої комплектації Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонпостач" (вул. Коломенська. 63, оф. 9, м. Харків, 61166) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, б. 46) про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №1 від 31.05.2018р., яким збільшено суму грошових зобов'язань за платежем податок на додану вартість у розмірі 800635, 00 (вісімсот тисяч шістсот тридцять п'ять) гривень (640508,00 грн. - основного платежу та 160127,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій).

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №1 від 31.05.2018р. про завищення залишку від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 29475,00 грн., яким збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 315000 грн. (21000,00 грн. - основного платежу та 10500,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій).

Стягнуто на користь Підприємства виробничої комплектації Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонпостач" (; вул. Коломенська. 63, оф. 9, м. Харків, 61166; р/р 9876 у ХГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 351533, ІПН 08) сплачену суму судового збору в розмірі 12009,52 грн. (дванадцять тисяч дев'ять гривень 52 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність рішення фактичним обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме неповно з'ясовано обставини в адміністративній справі у зв'язку з ненаданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги ГУ ДФС.

Представник відповідача в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Підприємство виробничої комплектації Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіонпостач» зареєстроване як юридична особа 14.10.1998 року, зареєстровано Харківським міським управлінням юстиції, реєстраційний номер №Ю0010983, податковий номер платника податків (), станом на дату складання акту перевірки перебуває на податковому обліку у Центральній ОДПІ м. Харкова, на податковий облік в контролюючих органах взято 20.10.1998 року, реєстраційний номер № 10523.

Відповідно до витягу з реєстру платників податку на додану вартість підприємство є платником податку на додану вартість.

З наявних матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Підприємства виробничої комплектації товариства з обмеженою відповідальністю «Регіонпостач» (ПВК ТОВ «Регіонпостач», ) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Будлідер» (код ЕДРПОУ 37191430) за грудень 2016 року, з ТОВ «Баланс УТФ» (код ЕДРПОУ 40521109) за жовтень 2016 року, з ТОВ «КК Інвестекогруп» (код ЕДРПОУ 37146241) за грудень 2016 року, з ТОВ «ХСК Стендпро» (код ЕДРПОУ 40945614) за лютий, травень 2017 року, з ТОВ «Крон ЖТФ» (код ЕДРПОУ 41311559) за липень 2017 року, з ТОВ «Софі Форт» (код ЕДРПОУ 41228204) за серпень, вересень, жовтень 2017 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), отриманих від зазначених контрагентів, відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності.

За результатами перевірки було складено відповідний акт №1871/20-40-14-11-11/30138957 від 11.05.2018 року (а.с. 19-41).

Згідно висновків акту перевірки №1871/20-40-14-11-11/30138957 від 11.05.2018 року посадовими особами контролюючого органу встановлені порушення податкового законодавства з боку підприємства позивача: п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п.200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, зі змінами та доповненнями, встановлено завищення податкового кредиту та встановлено завищення залишку від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду що є порушенням ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями).

На підставі висновку акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення №1 від 31.05.2018р. (а.с.46), №1 від 31.05.2018р. (а.с. 48), які були отримані позивачем 11.06.2018 року, якими за порушення Податкового кодексу України (ПК України), підприємству позивача донараховані суми податкових зобов'язань.

Фахівцями відповідача зроблено висновок, що підприємство позивача занизило суми податку на додану вартість у розмірі 640508, 00 грн., що підлягають сплаті до бюджету разом з штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 160127, 00 грн., а разом 800635, 00 гривень та завищило залишок від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 29475, 00 грн.,

При цьому, відповідачем зазначається, що встановлені перевіркою порушення виникли внаслідок господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Будлідер» (код ЕДРПОУ 37191430), з ТОВ «Баланс УТФ» (код ЕДРПОУ 40521109), з ТОВ «КК Інвестекогруп» (код ЕДРПОУ 37146241), з ТОВ «ХСК Стендпро» (код ЕДРПОУ 40945614), з ТОВ «Крон ЖТФ» (код ЕДРПОУ 41311559), з ТОВ «Софі Форт» (код ЕДРПОУ 41228204), що вбачається із змістом акту перевірки, відзиву і наданими поясненнями в ході судового розгляду представника відповідача.

Не погодившись з заначенними рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів належним чином правомірності податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №1 від 31.05.2018р. та №1 від 31.05.2018р.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень 14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 22.1 ст. 22 ПК України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 200.1 ст. 200 вказаного Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, при складанні податкової звітності з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання результатів робіт (товарів) повинні бути в наявності як і акти виконаних робіт, так і результати таких виконаних робіт (товарів).

Як вбачається з матеріалів справи, Підприємство виробничої комплектації Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонпостач" у перевіряємий період мало господарські відносини із ТОВ «Будлідер» (код ЕДРПОУ 37191430), з ТОВ «Баланс УТФ» (код ЕДРПОУ 40521109), з ТОВ «КК Інвестекогруп» (код ЕДРПОУ 37146241), з ТОВ «ХСК Стендпро» (код ЕДРПОУ 40945614), з ТОВ «Крон ЖТФ» (код ЕДРПОУ 41311559), з ТОВ «Софі Форт» (код ЕДРПОУ 41228204).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі - Закон України №996-XIV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Згідно до ст. 3 Закону України №996-XIV, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо дана подія оформлена первинним документом, що містить усі обов'язкові реквізити, визначені ч. 2. ст. 9 Закону України №996-XIV, то дана обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Відповідно до вимог п. 1.2 ст. 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до пункту 2.1 зазначеного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПВК ТОВ «Регіонпостач» (податковий номер 30138957) та ТОВ «Будлідер» (код 37191430) укладено Договір від 01.12.2016 № 0112-2 про надання наступних послуг: розвантаження вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; очистку вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; закриття люків вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника.

Виконання робіт було оформлено актами приймання виконаних робіт: від 28.12.2016 №б/н; від 29.12.2016 № б/н.

Однак, контролюючим органом зазначається, що по ТОВ «Будлідер» (код 37191430) встановлено: номенклатура та обсяг придбаних товарів свідчить про фізичну неможливість здійснення такого обсягу господарської діяльності без наявності допоміжних послуг, також транспортування, зберігання, розвантаження, навантаження, оренда складу та інших послуги не придбавались. Зазначає, що видами діяльності ТОВ «Будлідер» є: код КВЕД 46.19 Діяльність посередників торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 46.32 Оптова торгівля м'ясом та м'ясними продуктами; код КВЕД 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Тобто підприємство не займається вантажно/розвантажувальними роботами. Зазначає, що підприємством не було надано до перевірки рахунок.

А тому відповідач вважає, що ТОВ «Будлідер» не виконувало і не могло виконати задокументовані послуги.

З матеріалів справи вбачається, що між ПВК ТОВ «Регіонпостач» (податковий номер 30138957) та ТОВ "БАЛАНС УТФ» (код 40521109) укладено Договір від 01.09.2016 №1609-1 про надання наступних послуг: розвантаження вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; очистку вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; закриття люків вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника.

На підтвердження виконання наданих послух до матеріалів справи надано акт приймання виконаних робіт: від 20.10.2016 №161020 (а.с. 54). Також на виконання наданих послуг (робіт) виписано рахунок на оплату № 161012 від 12.10.2016 року.

Однак, контролюючим органом зазначається, що в порушення вимог ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в актах виконаних робіт: 1)не вказано місце надання послуг: 2) не вказано обсяг послуг по видам (розвантаження, очищення, закриття люків; 3) не вказано одиницю виміру послуги по видам (розвантаження, очищення, закриття люків). На підставі чого, контролюючим органом робиться висновок, що в такому разі не можливо ідентифікувати місце надання та виміри наданих послуг, що надавались, а відтак не зрозуміло на підставі чого і з прив'язкою до чого здійснено розрахунок вартості наданих послуг.

Також відповідач звернув увагу суду, що згідно п.4.2 зазначеного вище договору оплата здійснюється після підписання акту виконаних робіт (акт підписано 20.10.2016), проте рахунок на оплату №161012 та платіжне доручення №1268 датуються 12.10.2018, що свідчить про дефектність документального оформлення господарської операції.

Також контролюючим органом стосовно ТОВ "БАЛАНС УТФ" (код 40521109) встановлено, що у штаті ТОВ "БАЛАНС УТФ" (код 40521109) працювала і працює - 1 особа, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб; загальна сума нарахованої зарплати 1600,00 гривень; реалізацію товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання, відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; відсутність можливості виконання операцій з постачання товарів та надання послуг наявним трудовим ресурсом з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного; відсутність будь-якої інформації про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця); відсутність інформації про транспортування та надання в оренду транспортних засобів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, посередників у транспортуванні); відсутність інформації про власні або орендовані фонди, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

А тому відповідач вважає, що ТОВ "БАЛАНС УТФ" не виконувало і не могло виконати задокументовані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПВК ТОВ «Регіонпостач» (податковий номер 30138957) та ТОВ «КК Інвестекогруп» (податковий номер 37146241) укладено Договір від 01.12.2016 №0112-1 про надання наступних послуг: розванатження вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; очистку вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; закриття люків вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника.

На підтвердження наданих послух до матеріалів справи представником позивача надані копії актів приймання виконаних робіт: від 07.12.2016 №42; від 16.12.2016 №36 (а.с. 60-61).

Однак, контролюючим органом зазначається, що в порушення вимог ст.9 ЗУ «про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» в актах надання послуг: 1) не вказано місце надання послуг; 2) не вказано обсяг послуг по видам (розвантаження, очищення, закриття люків); 3) не вказано одиницю виміну послуги по видам (розвантаження, очищення, закриття люків).

Також, акти надання послуг, з боку замовника, підписані невідомою особою, оскільки стоїть лише підпис без зазначення посади і ПІБ. Зазначає, що підприємством не було надано до перевірки 631 рахунок. Загалом щодо ТОВ «КК Інвестекогруп» (податковий номер 37146241) встановлено: відсутність ТОВ «КК Інвестекогруп» за місцезнаходженням/місцем проживання засвідчено Довідкою оперативного управління Київської ОДПІ у м. Харкові ГУ ДФС у Харківській області про не встановлення фактичного місцезнаходження платника податків від 11.10.2016 р.; відсутня будь-яка інформація про зберігання товарів, а саме: наявність власних орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця; відсутня інформація про транспортування, а саме: наявність власних або оренди транспортних засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажо отримувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні; відсутня інформація про власні або орендовані фонди, що необхідні для здій: фінансово-господарської діяльності підприємства.

А тому відповідач вважає, що в такому разі не можливо ідентифікувати місце надання та виміри послуг, що надавалась, а від так не зрозуміло на підставі чого і з прив'язкою до чого здійснено розрахунок вартості наданих послуг.

Крім того, видами діяльності ТОВ «КК Інвестекогруп» є: код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 81.29 Інші види діяльності із прибирання; код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); код КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; код КВЕД 52.10 Складське господарство; код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного орендованого нерухомого майна; код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права, Код КВЕД 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

У зв'язку із чим, контролюючим органом робиться висновок про те, що підприємство не займається вантажно/розвантажувальними роботами, отже ТОВ «КК Інвестекогруп» не виконувало і не могло вика задокументовані послуги.

Між тим, одним із видів діяльності зазначеного контрагента позивача є - Інші види діяльності із прибирання. А за умовами укладеного договору у якості послуг підприємству позивача надавалась, між іншим, і очистка вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; закриття люків вагонів.

З матеріалів справи вбачається, що між ПВК ТОВ «Регіонпостач» (податковий номер 30138957) та ТОВ «ХСК Стендпро» (податковий номер 40945614) укладено Договір від 01.02.2017 №12 про надання наступних послуг: розвантаження вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; очистку вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; закриття люків вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника.

За результатом та на виконання наданих послуг складено акти приймання виконаних робіт: від 28.02.2017 №29; від 31.05.2017 №328; від 31.05.2017 №6 (а.с. 72-74).

Контролюючим органом зазначається, що в порушення вимог ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський фінансову звітність в Україні» в зазначених актах надання послуг: 1) не вказано місце надання послуг; 2) не вказано обсяг послуг по видам (розвантаження, очищення, закриття люків; 3) не вказано одиницю виміру послуги по видам (розвантаження, очищення, закриття люків). У зв'язку із чим, на думку податкового органу, не вбачається можливим ідентифікувати місце надання та виміри наданих послуг, а від так не зрозуміло на підставі чого і з прив'язкою до чого здійснено розрахунок вартості наданих послуг.

Також відповідач вказує, що підприємством не було надано до перевірки 631 рахунку. Також до перевірки не було надано акт надання послуг до ПН №6 від 31.05.2017 року на розвантаження, очищення, закриття люків вагонів.

Крім того, відповідач зазначає, що ТОВ «ХСК Стендпро» відсутнє за юридичною адресою. А тому відповідач вважає, що ТОВ «ХСК Стендпро» не виконувало і не могло виконувати задокументовані послуги.

З матеріалів справи вбачається, що між ПВК ТОВ «Регіонпостач» (Замовник) та ТОВ «Крон ЖТФ» (Виконавець) укладено договір № 7 від 03.07.2017 р. про надання послуг.

За умовами укладеного договору Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується надавати Замовнику послуги, а Замовник зобов'язується їх прийняти та оплатити в обсязі та на умовах, визначених дійним договором. Адреса: під'їзний шлях ст. Рогань, ЮЖД.

На підтвердження надання послуг, передбачених умовами укладеного договору, за результатом наданих таких послуг складено акт приймання виконаних робіт: від 31.07.2017 №31 (а.с. 82).

Оплата за надані контрагентом позивача послуги підтверджується копіями платіжних доручень від 07.08.2017 р. № 1678, та від 03.08.2017 р. за № 1668 та № 1669 (а.с. 83-85).

Однак контролюючий орган зазначає, що в порушення вимог ст.9 ЗУ «про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» в актах надання послуг: 1) не вказано місце надання послуг; 2)не вказано обсяг послуг по видам (розвантаження, очищення, закриття люків); 3)не вказано одиницю виміру послуги по видам розвантаження, очищення, закриття люків). На підставі чого фахівцями відповідача робиться висновок про неможливість ідентифікування місця надання та виміри послуг, що надавались, а від так, не зрозуміло на підставі чого і з прив'язкою до чого здійснено розрахунок вартості наданих послуг. Також відповідачем зазначається, що підприємством не було надано до перевірки 631 рахунку.

Крім того, представником відповідача до матеріалів справи надана копія податкової інформації щодо ТОВ «Крон ЖТФ», якою встановлено: реалізацію товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання, відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; відсутність платника податків та його посадових осіб за місцезнаходженням; відсутність можливості виконання операцій з постачання товарів та послуг наявним трудовим ресурсом; відсутність інформації про можливість зберігання товарів; відсутність інформації про транспортування (наявність власних або орендованих транспортних засобів, посередників у транспортуванні); відсутність інформації про власні або орендовані фонди, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства; відсутність інформації про залучення сторонніх організацій для транспортування товарів та надання послуг відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

А тому відповідач вважає, що ТОВ «КРОН ЖТФ» не виконувало і не могло виконати задокументовані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПВК ТОВ «Регіонпостач» (податковий номер 30138957) та ТОВ «Софі Форт» (податковий номер 41228204) укладено Договір від 11.08.2017 №11 про надання наступних послуг: розвантаження вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; очистку вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника; закриття люків вагонів, поданих на під'їзний шлях Замовника. Адреса здійснення послуг зазначена : під'їзний шлях ст. Рогань, ЮЖД. На виконання наданих послух надано акти приймання виконаних робіт: від 31.08.2017 №33; від 29.08.2017 №75; від 31.10.2017 №134 (а.с. 87-89) та виписано рахунки на оплату виконаних робіт (а.с. 90-102). Факт оплати підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 103-116).

Однак відповідач зазначає, що в порушення вимог ст.9 ЗУ «про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» в актах надання послуг: 1)не вказано місце надання послуг; 2)не вказано обсяг послуг по видам (розвантаження, очищення, закриття люків, 3)не вказано одиницю виміну послуги по видам (розвантаження, очищення, закриття люків). В такому разі, на думку контролюючого органу, не можливо ідентифікувати місце надання та виміри послуг, що надавались, а від так не зрозуміло на підставі чого і з прив'язкою до чого здійснено розрахунок вартості наданих послуг. Зазначає , що підприємством позивача не було надано до перевірки 631 рахунку.

Крім того, до заяви про долучення додатків до справи від 26.07.2018 року представником відповідача надана копія податкової інформації стосовно ТОВ «Софі Форт», з якої вбачається, що: реалізацію товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання, відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; відсутність платника податків та його посадових осіб за місцезнаходженням; відсутність можливості виконання операцій з постачання товарів та послуг на трудовим ресурсом; відсутність інформації про можливість зберігання товарів; відсутність інформації про транспортування (наявність власних або орендованих транспортних засобів, посередників у транспортуванні); відсутність інформації про власні або орендовані фонди, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства; відсутність інформації про залучення сторонніх організацій для транспорту товарів та надання послуг відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже контролюючий орган вважає, що ТОВ «Софі Форт» (податковий номер 41228204) не виконувало задокументовані послуги.

Відповідачем зроблено висновок, що ПВК ТОВ «Регіонпостач» не проявило розумної обережності при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з вищезазначеними постачальниками. Адже, за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб'єкта господарювання оцінюються не лише умови угоди та її комерційна привабливість, а й ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов'язань й надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.

Виходячи з вказаних в акті перевірки обставин, відповідач зробив висновки, що позивач та вищевказані контрагенти не здійснювали реально фінансово-господарські операції, а оформлювали відносини лише для отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Так, зі змісту акту перевірки вбачається, що встановлення відповідачем факту неправомірного віднесення позивачем відповідних сум до складу податкових зобов'язань та до складу податкового кредиту, а також донарахування позивачеві податку на додану вартість відбулося внаслідок висновків відповідача про неможливість виконання з боку ТОВ «Будлідер» (код ЕДРПОУ 37191430), з ТОВ «Баланс УТФ» (код ЕДРПОУ 40521109), з ТОВ «КК Інвестекогруп» (код ЕДРПОУ 37146241), з ТОВ «ХСК Стендпро» (код ЕДРПОУ 40945614), з ТОВ «Крон ЖТФ» (код ЕДРПОУ 41311559), з ТОВ «Софі Форт» (код ЕДРПОУ 41228204) документально оформлених господарських операцій з позивачем у відповідних звітних періодах. Такі висновки були зроблені відповідачем на підставі наявних в податковій інформації відомостей, на підставі яких відповідач дійшов висновку про неможливість виконання документально оформлених господарських операцій цими підприємствами.

Віходячи з вищевказаного, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту та податкового зобов'язання сум ПДВ по товарах з підстав викладених відповідачем, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, які зареєстровані в ЄРПН та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Під час розгляду даної справи відповідачем не надано вироку суду відносно посадових осіб позивача або контрагентів позивача за спірними операціями, яким би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб та підприємств з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями.

Відповідачем не було надано доказів наявності вироку суду відносно будь-кого - позивача та контрагентів за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво), а договори, укладені позивачем з даним товариствами, до теперішнього часу у судовому порядку не визнано недійсними.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Даний підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

В той же час, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано доказів, які б ставили під сумнів виконання вказаних господарських операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача, як платника податків.

Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 18.05.2017 р. у справі №К/800/36463/16 наголошує, що наявність або відсутність окремих документів, як і певні недоліки в їх заповненні (описка, помарка, не заповнення певного реквізиту) носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а отже безпідставним є і посилання контролюючого органу на складення товарно-транспортних накладних з порушенням Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363.

Відносно відсутності контрагентів позивача за місцезнаходженням, відсутності у них матеріальних та трудових ресурсів, суд зазначає наступне.

Посилання контролюючого органу на відсутність контрагентів позивача за місцезнаходженням не приймається до уваги, оскільки цей факт не може свідчити про невиконання цими суб`єктами договірних зобов`язань перед позивачем, як не може свідчити про вказане і відсутність достатніх (на думку контролюючого органу) матеріальних та трудових ресурсів, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин контрагенти позивача не були позбавлені права укладати з іншими суб`єктами господарювання договорів з метою виконання своїх зобов'язань перед позивачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що первинні документи по взаємовідносинах позивача з вищезазначеними контрагентами оформлені належним чином та у відповідності до приписів чинного законодавства України, документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу положень ст.44 Податкового кодексу України, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1994 року № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичною сили.

На час укладання договорів контрагенти позивача зареєстровані як юридичні особи та були платниками податку на додану вартість.

Матеріалами справи підтверджено, що товари, роботи та послуги, придбані та отримані позивачем у вищезазначених контрагентів, використані позивачем для забезпечення господарської діяльності та відображені у податковому обліку позивача.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо недоведеності правомірності дій відповідача як суб'єкт владних повноважень стосовно винесення податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №1 від 31.05.2018р. та №1 від 31.05.2018р.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року по справі № 820/4792/18, суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 року по справі № 820/4792/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 18.03.2019 року