Справа № 160/1076/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року Справа № 160/1076/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.,
при секретарі судового засідання Музиці Я.І.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Державної установи Криворізька виправна колонія (№80) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
04.02.2019 року Державна установа Криворізька виправна колонія (№80) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 20.11.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 22 000,00 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну планову виїзну перевірку Державної установи Криворізька виправна колонія (№80) з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, за висновками якого було встановлено порушення п.1 ч.2 ст.6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині не своєчасного нарахування єдиного внеску на суми грошового забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) за березень 2018 року в сумі 22 000,00 грн. Позивач вважає вказані висновки відповідача необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам, а винесене на їх підставі рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 20.11.2018р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 22 000,00 грн. протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
20.02.2019 року від представника відповідача надійшов письмовий відзив, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що перевіркою строкових трудових договорів, наказів на працевлаштування, табелів обліку робочого часу, відомостей нарахування заробітної плати та звітності з ЄСВ встановлено, що ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» самостійно донарахувало єдиний внесок у звіті за квітень 2018 року на суму 220000,00 грн., у зв'язку з виправленням помилки, допущеної у звіті за березень 2018 року на суми грошового забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу у розмірі 22% (розділ звіту 4.1 + р.4.2). При цьому єдиний соціальний внесок сплачено 27.03.2018 року в сумі 244 962,72 грн. в повному обсязі під час виплати доходу. Отже, ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» в порушення п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 не своєчасно нарахувало ЄСВ на суми грошового забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу у розмірі 22% за березень 2018 року в сумі 220000,00 грн. через те, що сума єдиного соціального внеску була обрахована з суми 113466,72 грн грошового забезпечення, а не з 1113466,72 грн. З огляду на викладене, на думку представника відповідача, рішення № НОМЕР_1 від 20.11.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 22 000,00 грн. прийнято правомірно та не підлягає задоволенню.
Представник позивача у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив позов задовольнити.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом приходить до наступних висновків.
Позивач не погодившись з висновками Акту перевірки надав свої заперечення у порядку та в строки, визначеному чинним законодавством України (вих. № 80/10-6188 від 06.11.2018р.).
23.11.2018 року Державна установа «Криворізька виправна колонія (№80)» отримала рішення ГУ ДФС України у Дніпропетровській області № НОМЕР_2 від 20.11.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 22 000,00 грн.
Не погодившись з прийнятим рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 4 Закону України № 2464-VI, позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Згідно з п.1, п.4 ч.2 ст.6 Закону України № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів у строки, в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини 1 ст. 7 Закону № 2464-VІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги або компенсації відповідно до законодавства.
Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати (ч.5 ст.7 Закону № 2464-VІ).
«Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»», затверджений наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435, в редакції на час дії спірних правовідносин (далі - Порядок № 435), згідно пункту 1 Розділу ІІ визначив, що звіт до органів доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік як платника єдиного внеску в органах доходів і зборів в один із таких способів:
- засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації ЕЦП відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством (у разі подання електронного звіту він надсилається не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає граничний строк подання Звіту, передбачений Законом);
- на паперових носіях, завірений підписом керівника страхувальника та скріплений печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації;
- на паперових носіях, якщо у страхувальника кількість застрахованих осіб не перевищує п'яти;
- надсилання поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення за умови, що у страхувальника кількість застрахованих осіб не перевищує п'яти.
З матеріалів справи видно, що в березні 2018 року державною установою «Криворізька виправна колонія (№80)» було здійснено нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям установи в розмірі 1 113 466,72 грн., з яких було нараховано ЄСВ в розмірі 22 %, що склало 244 962,72 грн. Вказані нарахування відображено в меморіальному ордері № 5 за березень 2018 року.
Відповідно до платіжного доручення № 141 від 23 березня 2018 року на суму 244 962,72 грн., яке було отримано Державною казначейською службою України 26 березня 2018 року, було здійснено перерахування на рахунок Криворізької Південної ОДПІ нарахованого ЄСВ 22% на грошове забезпечення за березень 2018 року. Платіж було проведено 27 березня 2018 року. Як видно з аналізу вказаних документів, нарахування та сплата ЄСВ 22% за березень 2018 року було здійснено вчасно та в повному обсязі.
Враховуючи сплату нарахованого ЄСВ 22% за березень 2018 року ще до кінця березня в сумі 244 962,72 грн., вже неможливо стверджувати про порушення п.1 ч.2 ст.6 Закону України №2464 в частині не своєчасного нарахування єдиного внеску на суми грошового забезпечення військовослужбовців за березень 2018 року в сумі 22 000,00 грн.
Відповідно до ст. 8 Закону України № 2464-VІ, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Так, згідно із ст. 50 Податкового Кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
При цьому, якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Таким чином, вказаними нормами встановлено право платника податку, у разі виявлення помилок у поданій ним податковій звітності, внести відповідні зміни шляхом подання уточнюючого розрахунку.
Суд зазначає, що допущену помилку у Звіті за березень 2018 року було виявлено ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» самостійно та відображено у Звіті за квітень 2018 року. Як визначено в акті перевірки донарахування єдиного внеску у звіті за квітень 2018 року у зв'язку з виправленням помилки, допущеної у звіті за березень 2018 року не мало місця. ЄСВ 22% за березень 2018 року було нараховано та сплачено в березні 2018 року, але, в результаті допущеної помилки при подачі звітності не вказані у березні 220000,00 грн. нарахованого ЄСВ, вказані у Звіті за квітень 2018 року.
В п.1 ч.2 ст.6 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Отже, Державною установою «Криворізька виправна колонія (№80)» не було допущено порушення вказаної норми, оскільки ЄСВ 22% за березень 2018 року було нараховано, обчислено та сплачено вчасно і в повному обсязі, та не своєчасним було лише відображення даних операцій в Звіті за березень 2018 року.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що винесене Головного управління ДФС у Дніпропетровській області рішення № НОМЕР_1 від 20.11.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 22 000,00 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем зобов'язання зі сплати єдиного внеску виконані, у встановлені Законом терміни для такої сплати, а помилка, яка виникла при розрахунку сум єдиного внеску, яка в подальшому була виправлена позивачем, не може слугувати підставою для застосування до позивача штрафних санкцій за своєчасно не нарахованого єдиного внеску.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, відповідач не довів правомірність винесення ним рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, у звязку з чим, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. 139, 241-246,255,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 20.11.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 22 000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_3