Справа № 639/7450/18
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/7450/18
Провадження №2-а/639/32/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кузнецової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просить суд скасувати постанову серії НК №434951 від 12.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесену відповідачем відносно позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.12.2018 року у 00 годин 07 хвилин, у відкриті ворота двору позивача приватного будинку, під час перевірки у дворі справності світлових приладів автомобіля Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_1, без запрошення та дозволу, без відповідного рішення суду увірвалися працівники патрульної поліції, які стали вимагати у нього документи на право керування автомобілем, не звертаючи уваги на мої вимоги покинути територію домоволодіння, після чого інспектор патрульної поліції ОСОБА_2, не надаючи позивачу змоги дати будь-які письмові пояснення, порушуючи усі його права на захист, процедуру розгляду адміністративної справи, на території двора його приватного будинку виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 КУпАП та ч.1 ст. 121 КУпАП на місці скоєння (як вважає відповідач) правопорушення, а не за місцем скоєння правопорушення. Інспектор патрульної поліції ОСОБА_2, як вбачається із змісту постанови, виніс її прямо у дворі приватного будинку позивача по вул. Даргомижського, 43. порушивши гарантовану ст. 30 Конституції України недоторканість особистого житла, не склавши при цьому відповідного протоколу, передбаченого ч. 3 ст. 38 Закону Украъни «Про Національну поліцію», не давши позивачу змоги надати пояснення, не надавши йому можливості отримати юридичну допомогу, порушивши усі його права на захист, інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Таким чином, як вказує позивач, відповідачем були скоєнні такі порушення: відповідач ОСОБА_3 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча Закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі, чим були порушені вимоги ст. 276 та ст. 245 КУпАП; відповідач ОСОБА_2 позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; відповідач ОСОБА_2 порушив вимоги, щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. ст. 278,279 КУпАП; відповідач ОСОБА_2 у порушення ст. 30 Конституції України та ст. 13 КПК, які гарантують недоторканість особистого житла незаконно вторгся на територію домоволодіння позивача і не склав про це протоколу відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію».

У звязку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.12.2018 року прийнято позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у вказаній адміністративній справі та призначено судове засідання.

Відповідачем інспектором взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 18.01.2019 року на адресу суду за вх. №1515 надано відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що з вказаним позовом відповідач не згоден, вважає його безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає з наступних причин. Так, 12.12.2018 рокублизько 00:07 год. екіпажем 3203 (ОСОБА_2, ОСОБА_4А.) під час патрулювання Ново-Баварського району на перехресті вулиць Даргомижського та Тімірязєва був виявлений автомобіль НОМЕР_2, який рухався з порушенням правил дорожнього руху, а саме п.п. 31.4.3 (а) ПДР України: Зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; Було прийнято рішення про зупинку даного автомобіля за допомогою увімкненого проблискового маячка синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу, згідно пункту правил 8.9 (б) ПДР України. Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки. Але водій не відреагував на вимогу зупинитися і здійснив проїзд до будинку 43 по вулиці Даргомижського, зупинившись вже безпосередньо біля будинку, про що є відеозапис з відеореєстратора. Відповідач зазначає, що було прийнято рішення про безпосереднє переслідування особи, яка підозрювалась у вчиненні правопорушення. За кермом знаходився громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, при собі не мав посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію т/з. В своїй позовній заяві позивач вважає, що справа мала би розглядатись за місцем знаходження органу, уповноваженого Законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто в УПП в Харківській області, за адресою м. Харків, вул. Шевченко 315-а, але,відповідно до ст.258 КУпАП складання протоколу не передбачено. Відповідач зазначає, що справа була розглянута відповідно до ст.ст.278,КУпАП, оскільки ОСОБА_1 було сповіщено, про час і місце розгляду справи, оголошено, яка справа підлягає розгляду, хто розглядає справу, хто притягається до адміністративної відповідальності, позивачу були роз'яснені його права і обовязки, ознайомлено зі ст. 268 КУпАП. про що є відеозапис з нагрудного реєстратора. Справа розглядалася на місці зупинки транспортного засобу за адресою: м. Харків, вул. Даргомижського 43, саме на вулиці, а не у дворі будинку, як стверджує позивач, про що теж є відеозапис. Також гр. ОСОБА_1 вважає, що відповідач проігнорував вимоги ч.2 ст. 33КУпАП, не оцінив ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Але, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 та ч.1 ст. 126 КУпАП підтверджується відеозаписами з реєстратора та нагрудних камер патрульних поліції. Справа була розглянута у порядку, встановленому ст.ст. 278, 279 КУпАП. Відповідач вказує, що діяв згідно до ст.38 Закону України «Про Національну поліцію», безпосередньо переслідуючи ОСОБА_1 Крім того, складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАПсерії БД №068409. У позивача була можливість скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена на підставі зібраних у справі доказів та відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. У звязку з викладеним, відповідач просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивача.

Судове засідання 11.03.2019 року проведено за участю позивача ОСОБА_1 та відповідача інспектора взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив позов задовольнити. Вважав надане відповідачем відео неналежним доказом, однак в судовому засіданні визнав, що дійсно не мав при собі документів та технічного паспорту на автомобіль, яким він керував, і в якому дійсно не працював ліхтар лівого заднього стопсигналу.

Відповідач інспектор взводу №2 роти №3 УПП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вказаного адміністративного позову, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення винесена ним в межах повноважень та з дотриманням вимог закону, при цьому посилався на обставини, викладені у відзиві.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, відеозапис, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії постанови серії НК №434951 від 12.12.2018 року, винесеної інспектором взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиміна ОСОБА_1, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Як зазначено в тексті постанови, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 12.12.2018 року о 00 годині 07 хвилин у м. Харкові, вул. Даргомижського, 43 керував авто «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_1, зовнішні світлові прилади якого не відповідають вимогам конструкції т/з, при собі не мав посвідчення на право керування т/з відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію на т/з, чим порушив п.п. 31.4.3 (а), 2.1 (а), 2.1 (б) ПДР України (а.с.10).

Під час судового засідання, в порядку ст. 220 КАС України, досліджено та здійснено демонстрацію відеозаписів, наданих суду на оптичному диску в додаток до відзиву відповідача (а.с.17), з персональних мобільних відео реєстраторів інспектора взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, з яких вбачається, що позивач на авто «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_1, рухався с порушенням п.31.4.3 (а) ПДР України. Водій, на вимогу зупинитися, не відреагував і здійснив проїзд до будинку помешкання, де і зупинився. При цьому ОСОБА_1 не пред'явив або не мав при собі посвідчення на право керування т/з відповідної категорії. Також з відеозапису, вбачається, що процедура розгляду справи відповідачем порушена не була, позивачу були розяснені його права у відповідності до ст. 268 КУпАП та положеннями ст. 63 Конституції України, було надано докази скоєння ним правопорушення (продемонстровано відео), крім того зафіксовано відмову ОСОБА_1 від надання будь-яких пояснень та клопотань по справі.

Разом з тим, відповідно до постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.01.2019 року, копія якої приєднана до матеріалів справи, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384, 20 грн. Постанова набрала законної сили 11.02.2019 року. З тексту вказаної постанови вбачається, що судом встановлені наступні обставини: 12.12.2018 року о 00 год. 07 хв. в м. Харкові, вул. Даргомижського, 43 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 0024 та в закладі охорони здоровя (КЗОЗ ОНД) відмовився у присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. У судові засідання, які призначені на 17.01.2019 року та 31.01.2019 року ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу його проживання вказаної у матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, хоча йому достеменно було відомо про знаходження справи у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова (а.с.33).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Як вбачається з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 121, 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Констатуючи обовязок ОСОБА_1 предявляти інспектору посвідчення на право керування т/з відповідної категорії, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.2.4. постанови КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Законодавцем у ч.1 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»),що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з положеннями ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Одночасно з цим, положеннями частини 4 статті 78 КАС України встановлено, що не підлягають доказуванню обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В судовому засіданні досліджено оскаржувану постанову та докази, надані відповідачем, а саме - відео, яке суд вважає належним доказом, враховуючи його походження з відео реєстратора та боді-камер поліцейських. Відео складається з файлів, де зафіксовано сам факт правопорушення, знятий на відеореєстратор, та файлів, які відтворюють хід розгляду справи про адміністративне правопорушення, зафіксовані боді-камерою інспектора взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 Як вбачається з відео, позивач на авто «ToyotaCorolla», державний номер НОМЕР_1, рухався с порушенням п.31.4.3 (а) ПДР України. Водій, на вимогу зупинитися, не відреагував і здійснив проїзд до свого будинку за адресою: м. Харків, вул. Даргомижського, 43 та зупинившись біля нього, ОСОБА_1 на вимогу відповідача не пред'явив посвідчення на право керування т/з відповідної категорії, при цьому поліцейський, поводив себе чемно та доброзичливо, повідомивши всі необхідні дані. Відповідач провів процедуру розгляду справи з дотриманням необхідних вимог КУпАП та етики поведінки поліцейського. Твердження позивача, що відповідач незаконно, з порушенням норм Конституції України, увірвався до його домоволодіння та незаконно, з порушенням порядку ст.ст. 278, 279 КУпАП, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, спростовуються дослідженими даними, відображеними на відео, з якого чітко вбачається, що розгляд справи про адміністративні правопорушення проводився біля будинку позивача та без заперечень з боку останнього. При цьому позивач не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі щодо розгляду справи в іншому місці, щодо участі захисника та інших клопотань, дійсно на надав посвідчення на право керування т/з відповідної категорії та інші документи. З відео також вбачається, що «ToyotaCorolla», державний номер НОМЕР_1 мав непрацюючий лівий задній стоп.Крім того, відповідно до постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.01.2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в той же час та за тих же обставин, які доказуванню у даній справі не підлягають.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах своїх повноважень, крім того суд не вбачає в діях відповідача порушень закону, на які посилається позивач та таких, що можуть тягнути скасування оскаржуваної постанови про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1, подія яких, склад і вина правопорушника повною мірою доведені під час розгляду адміністративної справи, доводи та докази позивача, викладені в позові висновків відповідача, викладених у постанові не спростовують, у звязку з чим суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246,286 КАС України, ст.ст. 121, 185, 222, 247, 251, 256, 258 КУпАП України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух»,Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МН №692980, виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 18.09.2004 року, ІПН:НОМЕР_4, проживає за адресою: 61137, м. Харків, вул. Даргомижського, буд. 43;

Відповідач: інспектор взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Повний текст рішення складено 19.03.2019 року.

Суддя Н.В.Баркова