Справа № 460/2911/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2019 року м. Рівне №460/2911/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Свінтозельської К.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник Тарновецький Я.М., відповідача: представник Білик М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БЕОГРАД"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Београд» з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.11.2018, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 14328565 грн. 00 коп., в тому числі за податковим зобов'язанням в розмірі 11462852 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2865713 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від23.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням вимог податкового законодавства, без з'ясування всіх обставин. Відповідач в акті перевірки зробив висновок про нереальність господарських операцій позивача з певними контрагентами, яким ТОВ «Торговий дім «Београд» здійснював поставку товарів, оскільки в даних контрагентів відсутні трудові ресурси, основні засоби, наявні кримінальні провадження, а тому, згідно висновку фіскального органу, отримані від них кошти є активом товариства, який слід було враховувати у складі інших доходів за 2016 та 2017 роки. Однак, позивач вважає, що факт здійснення господарських операцій підтверджений належними первинними бухгалтерськими документами. Наявність кримінальних проваджень не може слугувати підставою відповідальності позивача за діяльність інших суб'єктів господарювання. На момент здійснення операцій контрагенти мали господарську правосуб'єктність. Тому, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Відповідач подав відзив до суду, де вказав, що в наданих до перевірки первинних документах містяться неправдиві відомості, щодо осіб які отримували продукцію, адже у видаткових накладних зазначені особи, які фактично не отримували продукції від ТОВ «ТД «БЕОГРАД». Відповідач зазначив, що фактично ТОВ «Фута», ТОВ «Крауз - Беллінг», ТОВ «Форвайт», ТОВ «Пролія», ТОВ «Лодмікс», ТОВ «ЮЗІ ГРУП», ТОВ «Актив Айті Сервіс», ТОВ «ВОРК ТАУН», ТОВ «Преміум Стайлінг», ТОВ «Блісс - М», ТОВ «Модерн Інвест», ТОВ «ВІНС ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Атлант Сервіс ЛТД», ТОВ «Адеоніс ЛТД», ПП «Анвіма», ТОВ «Проект - Житмонтаж», ТОВ «Західенерготрейд», ТОВ «ТК ГУЛІВЕР», ТОВ «Панкроль», ТОВ «ТД «Агроресурс-2017», ТОВ «Вест Компані Груп», ТОВ «Мілт» не отримували даної продукції, оскільки їх посадові особи не отримували товари; в подальшому не реалізовували товарно-матеріальні цінності, придбані у ТОВ «ТД «БЕОГРАД»; не мали основних засобів для їх збереження; в ЄРПН реєстрували податкові накладні на відпуск різноманітних товарів та ТМЦ іншої номенклатури. Таким чином, ТОВ «ТД «БЕОГРАД» виписувало податкові накладні та відображало в податковому та бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з підприємствами з ознаками фіктивності без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування та несплати податків, в зв'язку з чим вказані дії призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України. Тому, відповідно до позиції фіскального органу, отримані кошти від даних контрагентів є активом, який слід враховувати у складі інших доходів за 2016 та 2017 роки, та який не врахований при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств. Таким чином, Головне управління ДФС у Рівненській області просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 15.01.2019 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.02.2019.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.

У судовому засіданні на підставі статей 243 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України 07.02.2019 оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Рівненській області від 21.09.2018 №2371 та направлень №1848/17-00-14-01, №1849/17-00-14-01, №1850/17-00-14-01, №1823/17-00-14-01 від 02.10.2018р. проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Београд», електрона адреса (), податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, за результатами якої складений Акт від 24.10.2018 №2182/17-00-14-01/37889932 (а.с.11-100 т.1).

На підставі висновків Акту перевірки фіскальним органом прийняте податкове повідомлення-рішення № від 06.11.2018, відповідно до якого, позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 14328565 грн. 00 коп., в тому числі за податковим зобов'язанням в розмірі 11462852 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2865713 грн. 00 коп. (а.с.10 т.1).

Не погодившись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Београд» звернулося до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Актом перевірки №2182/17-00-14-01/37889932 встановлено порушення платником податків, зокрема, пунктів 5 і 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за № 860/4153; та підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-ІV (із змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 11462852 грн., в тому числі по періодах: 2016 рік - 162774 грн., 2017 рік -11300078 грн.

Висновки фіскального органу ґрунтуються на результатах перевірки взаємовідносин позивача з контрагентами щодо продажу товарно-матеріальних цінностей - ТОВ «Фута», ТОВ «Крауз - Беллінг», ТОВ «Форвайт», ТОВ «Пролія», ТОВ «Лодмікс», ТОВ «ЮЗІ ГРУП», ТОВ «Актив Айті Сервіс», ТОВ «ВОРК ТАУН», ТОВ «Преміум Стайлінг», ТОВ «Блісс - М», ТОВ «Модерн Інвест», ТОВ «ВІНС ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Атлант Сервіс ЛТД», ТОВ «Адеоніс ЛТД», ПП «Анвіма», ТОВ «Проект - Житмонтаж», ТОВ «Західенерготрейд», ТОВ «ТК ГУЛІВЕР», ТОВ «Панкроль», ТОВ «ТД «Агроресурс-2017», ТОВ «Вест Компані Груп», ТОВ «Мілт», внаслідок чого, відповідно до висновків фіскального органу, такі господарські операції є нереальними, а тому занижено дохід на суму отриманих коштів, не пов'язаних з реалізацією товарів на суму 63682512,00 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 904302,00 грн. та за 2017 рік на суму 62778210,00 грн.

Суд зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності здійснюється на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При дослідженні реальності господарських операцій, судом підлягають встановленню обставини: фактичне вчинення операцій з продажу товарів, що пов'язані з рухом та зміною зобов'язань чи власного капіталу; належне оформлення платником податків відповідних первинних бухгалтерських документів; наявність у сторін правочинів матеріальних, трудових, технічних та технологічних ресурсів; фактична можливість виконання умов правочинів їх сторонами; оцінка наданих позивачем до перевірки та суду первинних документів, зокрема щодо належного їх оформлення (форма, зміст, зазначення необхідних реквізитів)(постанова Верховного Суду від 30.01.2018 №К/9901/3191/18).

Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Београд» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролія», судом встановлено наступне.

Відповідно до Договору поставки №09/03-17 від 15.03.2017 ТОВ «ТД «БЕОГРАД» (Продавець) зобов'язується продати Товар, а ТОВ «Пролія» (Покупець) - зобов'язується прийняти Товар і оплатити його вартість на умовах даного Договору. Ціна на кожну партію Товару вказується Продавцем у виставлених ним рахунках - фактурах та/або у накладних на кожну партію Товару і містить у собі податок на додану вартість. Оплата Товару, що поставляється за даним Договором, проводиться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до умов договору Товар передається Продавцем Покупцю в місці визначеному Продавцем. Продавець зобов'язується не пізніше ніж за два дні до моменту передачі товару повідомити Покупця про місце передачі товару. Перевезення товару з місця передачі здійснюється транспортом Покупця та за його рахунок. За домовленістю Сторін Товар поставляється Продавцем за його рахунок, за адресою вказаною Покупцем, при цьому ціна на Товар, що вказана в виставленому рахунку - фактурі, включає транспортні витрати Продавця. Приймання Товару за кількістю та якістю здійснюється на місці прийому - передачі Товару у відповідності до умов даного Договору, згідно супроводжуючих документів. Продавець зобов'язується до Товару додати наступні супроводжуючі документи на Товар - видаткові накладні, ТТН (а.с.155-157 т.1).

На підтвердження фактичної поставки товарів оформлені документи, які знайшли відображення у бухгалтерському та податковому обліку підприємства, а саме: видаткові накладні № РН - 0000014 від 17.03.2017 на суму 320760,00 грн., в т.ч. ПДІ - 53460,00 грн.; №РН - 0000015 від 17.03.2017на суму 339240,00 грн., в т.ч. ПДВ - 56540,00 грн.; № РН - 0000018 від 20.03.2017 на суму 487200,00 грн., в т.ч. ПДВ - 81200,00 грн.; №РН - 0000019 від 20.03.2017 на суму 434220,00 грн., в т.ч. ПДВ - 72370,00 грн.; №РН - 0000021 від 23.03.2017 на суму 360832,50грн., в т.ч. ПДВ - 60138,75 грн.; №РН - 0000022 від 27.03.2017 на суму 457387,60 грн., в т.ч. ПДВ - 76231,27 грн.; №РН - 0000023 від 27.03.2017 на суму 326700,00 грн., в т.ч. ПДВ - 54450,00 грн.; № РН - 0000024 від 29.03.2017 на суму 349800,00 грн., в т.ч. ПДВ - 58300,00 грн. (а.с.158-165 т.1); товарно-транспортні накладні (а.с.166-173 т.4).

Обсяг реалізованих товарів складає 3076140,10 грн. (в т.ч. ПДВ 512690,02 грн.).

Відповідно сформовані та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні: № 24 від 29.03.2017, № 22 від 27.03.2017, № 23 від 27.03.2017, № 21 від 23.03.2017, №18 від 20.03.2017, №18 від 20.03.2017, №19 від 20.03.2017, №19 від 20.03.2017, №14 від 17.03.2017, №15 від 17.03.2017 на загальну суму ПДВ -512690 грн. (а.с.166-174 т.1).

Оплата за поставлений товар проводилася в безготівковій формі відповідно до платіжних доручень від 31.03.2017 на суму 2820430 грн., від 03.04.2017 - на суму 255710,10 грн. (а.с.175-178 т.1).

Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Београд» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фута», судом встановлено наступне.

На виконання умов Договору поставки №10/03-17 від 31.03.2017 року ТОВ «ТД «БЕОГРАД» (Продавець) відповідно до умов цього Договору зобов'язується продати Товар, а ТОВ «Фута» (Покупець) - зобов'язується прийняти Товар і оплатити його вартість на умовах даного Договору. Ціна на кожну партію Товару вказується Продавцем у виставлених ним рахунках - фактурах та/або у накладних на кожну партію Товару і містить у собі податок на додану вартість.

Якість Товару, що поставляється (підлягає придбанню), повинна відповідати вимогам діючого ДСТУ та підтверджуватися сертифікатом відповідності.

Оплата Товару, що поставляється за даним Договором, проводиться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до умов договору Товар передається Продавцем Покупцю в місці визначеному Продавцем. Продавець зобов'язується не пізніше ніж за два дні до моменту передачі товару повідомити Покупця про місце передачі товару. Перевезення товару з місця передачі здійснюється транспортом Покупця та за його рахунок. За домовленістю Сторін Товар поставляється Продавцем за його рахунок, за адресою вказаною Покупцем, при цьому ціна на Товар, що вказана в виставленому рахунку - фактурі, включає транспортні витрати Продавця. Приймання Товару за кількістю та якістю здійснюється на місці прийому - передачі Товару у відповідності до умов даного Договору, згідно супроводжуючих документів. Продавець зобов'язується до Товару додати наступні супроводжуючі документи на Товар - видаткові накладні, ТТН (а.с.101-102 т. 1).

Поставка товару відбулася фактично на загальну суму 2493820,82 грн. (в т.ч. ПДВ - 415636,80 грн.).

Фактична поставка товару підтверджується дослідженими судом:

видатковими накладними: №РН - 0000001 від 03.04.2017 на суму 328680,00 грн., в т.ч. ПДВ - 54780,00 грн.; №РН - 0000002 від 03.04.2017 на суму 178560,00 грн., в т.ч. ПДВ - 29760,00 грн.; №РН-0000003 від 04.04.2017 на суму 165382,00 грн., в т.ч. ПДВ 27563,67 грн.; №РН - 0000004 від 05.04.2017 на суму 285261,90 грн., в т.ч. ПДВ - 47543,65 грн.; №РН - 0000005 від 05.04.2017 на суму 276000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 46000,00 грн.; №РН - 0000006від 06.04.2017 на суму 169237,82 грн., в тч. ПДВ - 28206,30 грн.; №РН - 0000007 від 06.04.2017 на суму 286513,20 грн., в т.ч. ПДВ - 47752,20 грн.; №РН - 0000008 від 10.04.2017 на суму 208443,00 грн., в т.ч. ПДВ - 34740,50 грн.; № РН - 0000009 від 10.04.2017 на суму 163680,00 грн., в т.ч. ПДВ - 27280,00 грн.; № РН - 0000010 від 11.04.2017 на суму 223257,74 грн., в т.ч. ПДВ - 37209,62 грн.; № РН - 0000011 від 11.04.2017 на суму 208805,16 грн., в т.ч. ПДВ - 34800,86 грн. (а.с.103-113 т.1);

податковими накладними, які зареєстровані в ЄРПН, №10 від 11.04.2017, №11 від 11.04.2017, №8 від 10.04.2017, №9 від 10.04.2017, №6 від 06.04.2017, №7 від 06.04.2017, №4 від 05.04.2017, №5 від 05.04.2017, №3 від 04.04.2017, №1 від 03.04.2017, №2 від 03.04.2017 (а.с.114-131 т. 1);

товарно-транспортними накладними (а.с.154-164 т.4).

Оплата за товар проводилася в безготівковій формі відповідно до платіжних доручень на суму 2 493 817,12 грн.: від 04.04.2017 року на суму 632038,80 грн.; від 06.04.2017 року на суму 613941,90 грн.; від 11.04.2017 року на суму 1247836,42 грн. (а.с.133-134 т.1).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Крауз-Беллінг», суд встановив таке.

Відповідно до Договору поставки №10/0916 від 16.09.2016 року, ТОВ «ТД «БЕОГРАД» (Продавець) відповідно до умов цього Договору зобов'язується продати Товар, а ТОВ «Крауз - Беллінг» (Покупець) - зобов'язується прийняти Товар і оплатити його вартість на умовах даного Договору. Ціна на кожну партію Товару вказується Продавцем у виставлених ним рахунках - фактурах та/або у накладних на кожну партію Товару і містить у собі податок на додану вартість (а.с.135-136 т.1)

Згідно оформлених документів, які знайшли відображення у бухгалтерському та податковому обліку підприємства, обсяг реалізованих товарів складає 301501,74 грн. (в т.ч. ПДВ 50250,29 грн.). Даний факт підтверджується видатковою накладною №РН-0000011 від 20.09.2016 на суму 301501,74 грн., в т.ч. ПДВ - 50250,29 грн. та податковою накладною № 14 від 20.09.2016 (а.с.137-138 т.1).

Поставка товару підтверджена товарно-транспортною накладною (а.с.94 т.4).

Щодо господарських правовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Форвайт», то суд зазначає наступне.

Відповідно до умов укладеного Договору поставки №03/01-17 від 25.01.2017 року, ТОВ «ТД «БЕОГРАД» (Продавець) зобов'язується продати Товар, а ТОВ «Форвайт» (Покупець) - зобов'язується прийняти Товар і оплатити його вартість на умовах даного Договору. Ціна на кожну партію Товару вказується Продавцем у виставлених ним рахунках - фактурах та/або у накладних на кожну партію Товару і містить у собі податок на додану вартість (а.с.140-141 т.1)

На виконання взятих на себе зобов'язань позивач реалізував товари на загальну суму 1278640 грн. (в т.ч. ПДВ - 213106,67 грн.).

Фактичне виконання даного Договору підтверджено дослідженими судом видатковими накладними: № РН- 0000001 від 01.02.2017 на суму 326070,3 грн., в т.ч. ПДВ - 54345,05 грн.; №РН-0000002 від 01.02.2017 на суму 313440,4 грн., в т.ч. ПДВ - 52240,07 грн.; №РН-0000005 від 02.02.2017 на суму 304902 грн., в т.ч. ПДВ - 50817 грн.; № РН-0000006 від 02.02.2017 на суму 334227,3 грн., в т.ч. ПДВ - 55704,55 грн. (а.с.142-146 т.1).

Відповідно до вимог податкового законодавства позивач здійснив виписку та реєстрацію податкових накладних: №6 від 02.02.2017, №7 від 02.02.2017, №2 від 01.02.2017, №3 від 01.02.2017 (а.с.147-153 т.1).

Факт поставки підтверджений також товарно-транспортними накладними (а.с.181-184 т.4).

Щодо взаємовідносин ТОВ «Торговий Дім «Београд» з контрагентом Товариством з обмеженою відповідальністю «Лодмікс», то судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до Договору поставки №41/08-17 від 21.08.2017 ТОВ «ТД «БЕОГРАД» (Продавець) відповідно до умов цього Договору зобов'язується продати Товар, а ТОВ «Лодмікс» (Покупець) - зобов'язується прийняти Товар і оплатити його вартість на умовах даного Договору. Ціна на кожну партію Товару вказується Продавцем у виставлених ним рахунках - фактурах та/або у накладних на кожну партію Товару і містить у собі податок на додану вартість (а.с.179 т.1).

Згідно оформлених документів, які знайшли відображення у бухгалтерському та податковому обліку підприємства, обсяг реалізованих товарів склав 984468,00грн. (в т.ч. ПДВ 164078,00 грн.), що підтверджено видатковими накладними: №РН-0000024 від 23.08.2017 на суму 302280 грн., в т.ч. ПДВ - 50380 грн.; №РН-0000025 від 23.08.2017 на суму 302280 грн., в т.ч. ПДВ - 50380 грн.; №РН-0000029 від 30.08.2017 на суму 379908 грн., в т.ч. ПДВ - 63318 грн.; податковими накладними №33 від 30.08.2017, №20 від 23.08.2017, №21 від 23.08.2017 (а.с.181-186 т.1).

Оплата за поставлений товар здійснена в безготівковій формі на загальну суму 984468 грн. відповідно до платіжних доручень від 08.09.2017, від 11.09.2017, від 14.09.2017, від 15.09.2017, від 20.09.2017, від 28.09.2017 (а.с.187-201 т.1).

Поставка здійснювалася транспортом за рахунок покупця, що підтверджено товарно-транспортними накладними (а.с.148-150 т.4).

Щодо поставки товару позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Юзі Груп», то суд встановив наступне.

На виконання умов укладеного Договору поставки №24/06-17 від 05.06.2017, ТОВ «Торговий Дім «Београд» здійснило продаж (поставку) товару різної номенклатури Товариству з обмеженою відповідальністю «Юзі Груп» відповідно до видаткових накладних № РН-0000003 від 08.06.2017 на суму 373860 грн., в т.ч. ПДВ - 62310 грн., №рн-0000004 від 08.06.2017 на суму 381000 грн., в т.ч. ПДВ - 63500 грн., №РН0000014 від 13.06.2017 на суму 231300 грн., в т.ч. ПДВ - 38550 грн.; №РН-0000018 від 14.06.2017 на суму 462600 грн., в т.ч. ПДВ - 77100 грн., тобто на загальну суму 1448760 грн. (а.с.202-208 т.1).

Відповідно по факту поставки видані податкові накладні на загальну суму ПДВ 241460 грн. (а.с.209-2013 т.1).

Оплата за поставлений товар здійснено в безготівковій формі в повному обсязі на загальну суму 1448760 грн. (а.с.214-2019 т.1).

Поставка товару здійснювалася транспортом ТОВ «Альянс Транс Логістик», послуги якого оплачував покупець, що підтверджено товарно-транспортними накладними, дослідженим судом у судовому засіданні (а.с.79-83 т.4).

Щодо господарських правовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Актив Айті Сервіс», то матеріалами справи підтверджено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Београд» на виконання Договору поставки №23/1016 від 13.10.2016 року отримало від ТОВ «Актив Айті Сервіс» грошові кошти від ТОВ «Актив Айті Сервіс» на суму 6028000,00 грн. Відповідно сформовано і зареєстрована податкова накладна №37 від 27.10.2016. (а.с.220-223 т.1).

Щодо реалізованих товарів позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Ворктаун», то судом встановлено.

На виконання вимог укладеного Договору поставки №15/04-17 від 21.04.2017 ТОВ «ТД «Београд» позивач реалізував товари на загальну суму 2578538 грн. 06 коп., в т.ч. ПДВ 429756 грн. 34 коп. відповідно до видаткових накладних №РН-0000018 від 25.04.2017 на суму 487437 грн., в т.ч. ПДВ - 81239,50 грн.; № РН - 0000019 від 28.04.2017 на суму 205920,00 грн., в т.ч. ПДВ - 34320,00 грн.; №РН - 0000001 від 03.05.2017 на суму 453582,00 грн., в т.ч. ПДВ - 75597,00 грн.; № РН - 0000002 від 04.05.2017 на суму 127211,42 грн., в т.ч. ПДВ - 21201,90 грн.; № РН - 0000003 від 04.05.2017 на суму 289872,84 грн., в т.ч. ПДВ - 48312,14 грн.; № РН - 0000007 від 12.05.2017 на суму 332160,00грн., в т.ч. ПДВ - 55360,00 грн.; №РН - 0000008 від 12.05.2017 на суму 181200,00 грн., в т.ч. ПДВ - 30200,00 грн., № РН - 0000009 від 12.05.2017 на суму 110914,80 грн., в т.ч. ПДВ - 18485,80 грн.; №РН - 00000011 від 15.05.2017 на суму 390240,00, в т.ч. ПДВ - 65040,00 грн. (а.с.224-234 т.1).

Відповідно зареєстровані податкові накладні №12 від 15.05.2017, №8 від 12.05.2017, №9 від 12.05.2017, №10 від 12.05.2017, №2 від 04.05.2017, №3 від 04.05.2017, №1 від 03.05.2017, №19 від 28.04.2017, №18 від 25.04.2017. оплата була здійснена в безготівковій формі на всю суму відповідно до платіжних доручень від 04.05.2017, від 05.05.2017, від 11.05.2017 (а.с.235-250 т.1, а.с.1-6 т.2).

Поставка товару підтверджена товарно-транспортними накладними, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом (а.с.17-25 т.4).

Щодо господарських відносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Стайлінг», то судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено фактичний продаж позивачем ТОВ «Преміум Стайлінг» товарів відповідно до укладеного Договору поставки №21/05-17 від 11.05.2017. Зокрема, видатковими накладними №РН-0000026 від 19.05.2017 на суму 245364,5 грн., в т.ч. ПДВ - 40894,09 грн.; №РН-0000027 від 19.05.2017 на суму 154692 грн., в т.ч. ПДВ - 25782 грн.; податковими накладними №27 від 19.05.2017, №28 від 19.05.2017 (а.с.7-15 т.2).

Розрахунок за поставлений товар був здійснений в повному обсязі відповідно до платіжного доручення від 26.05.2017 на суму 400056,54 грн. (а.с.16 т.2).

Перевезення товару підтверджено товарно-транспортними накладними (а.с.178-179 т.4).

Факт реалізації товарів відповідної номенклатури, визначеної у накладних, позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Блісс-М» підтверджений видатковими накладними № РН - 0000013 від 17.04.2017 на суму 364802,10 грн., в т.ч. ПДВ - 60800,35 грн.; №РН - 0000014 від 19.04.2017 на суму 336600,00 грн., в т.ч. ПДВ - 56100,00 грн.; № РН - 0000015 від 20.04.2017 на суму 307560,00 грн., в т.ч. ПДВ 51260,00 грн.; № РН - 0000016 від 24.04.2017 на суму 343200,00 грн., в т.ч. ПДВ 57200,00; №РН - 0000017 від 24.04.2017 на суму 348480,00 грн., в т.ч. ПДВ - 58080,00 грн.; № РН - 0000016 від 16.05.2017 на суму 355080,00 грн., в т.ч. ПДВ 59180,00 грн.; №РН - 0000017 від 16.05.2017 на суму 345060,00 грн., в т.ч. ПДВ 57510,00 грн.; № РН - 0000018 від 17.05.2017 на суму 200640,00 грн., в т.ч. ПДВ 33440,00 грн.; № РН - 0000021 від 17.05.2017 на суму 139388,40 грн., в т.ч. ПДВ 23231,40 грн.; № РН - 0000029 від 23.05.2017 на суму 333960,00 грн., в т.ч. ПДВ 55660,00 грн.; № РН - 0000030 від 23.05.2017 на суму 106184,40 грн., в т.ч. ПДВ 17697,40 грн. (а.с.17-32 т.2).

В Єдиному реєстрі податкових накладних товариством зареєстровані податкові накладні на всю суму поставки № 30 від 23.05.2017, №31 від 23.05.2017, №19 від 17.05.2017, №22 від 17.05.2017, №18 від 16.05.2017, №17 від 16.05.2017, №17 від 24.04.2017, №16 від 24.04.2017, №15 від 20.04.2017, №14 від 19.04.2017, №13 від 17.04.2017. (а.с.33-45 т.2).

Оплата здійснена в безготівковій формі на загальну суму 3180954,9 грн. (а.с.46-51 т.2).

Перевезення товару здійснювалося самостійно ТОВ «Блісс-М», що підтверджено товарно-транспортними накладними та листом директора ТОВ «Блісс-М» від 27.11.2018 (а.с.95-106 т.4).

Щодо господарських правовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Модерн Інвест», то суд зазначає наступне.

Відповідно до Договору поставки №14/04-17 від 17.04.2017 позивач взяв на себе зобов'язання продати Товар, що в подальшому було реалізовано в дійсності та поставлено товар відповідної номенклатури згідно з видатковою накладною №1 від РН-0000020 від 28.04.2017 на суму 292770 грн., в т.ч. ПДВ - 48795 грн. Крім того, ТОВ «ТД «Београд» зареєстрована податкова накладна №20 від 28.04.2017. Оплата за товар здійснена в повному обсязі. (а.с.52-57 т.2). Перевезення товарів підтверджено представленою товарно-транспортною накладною (а.с.152 т.4).

Щодо правовідносин ТОВ «Торговий Дім «Београд» з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВінсТрейдінг», то судом встановлено, що між сторонами був укладений Договір поставки №23/05-17 від 25.05.2017. Обсяг реалізованих товарів склав 610123,20 грн., що підтверджено відповідними видатковими накладними №РН-0000001 від 01.06.2017 на суму 328020 грн., в т.ч. ПДВ - 54670 грн., №РН-0000002 від 01.06.2017 на суму 282103,2 грн., в т.ч. ПДВ - 47017,20 грн., та податковими накладними, які були сформовані та зареєстровані в ЄРПН: № 2 від 01.06.2017, № 1 від 01.06.2017 (а.с.58-68 т.2).

Оплата за товар здійснена в безготівковій формі відповідно до платіжних доручень на суму 610123,20 грн.: від 06.06.2017 року на суму 480 000,00 грн.; від 07.06.2017 року на суму 130 000,00 грн.; від 12.06.2017 року на суму 123,20 грн.

Поставка була здійснена за рахунок покупця, що підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с.175-176 т.4).

Господарські відносини позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант Сервіс ЛТД» склалися на виконання умов Договору поставки №28/06-17 від 09.06.2017. Факт поставки товарів підтверджений видатковими накладними № РН - 0000019 від 15.06.2017 на суму 120805,02 грн., в т.ч. ПДВ - 20134,17 грн.; № РН - 0000023 від 16.06.2017на суму 485409,00 грн., в т.ч. ПДВ - 80901,50 грн.; № РН - 0000038 від 12.07.2017 на суму 263961,00 грн., в т.ч. ПДВ - 43993,50 грн.; № РН - 0000040 від 13.07.2017 на суму 200439,00 грн., в т.ч. ПДВ - 33406,50 грн.; № РН - 0000042 від 14.07.2017 на суму 184542,00 грн., в т.ч. ПДВ - 30757,00 грн.; № РН - 0000043 від 14.07.2017 на суму 181710,48 грн., в т.ч. ПДВ - 30285,08 грн.; № РН - 0000047 від 17.07.2017 на суму 327360,00 грн., в т.ч. ПДВ - 54560,00 грн.; № РН - 0000048 від 17.07.2017 на суму 157335,66 грн., в т.ч. ПДВ - 26222,61 грн.; № РН - 0000050 від 18.07.2017 на суму 193440,00 грн., в т.ч. ПДВ - 32240,00 грн. (а.с.69-80 т.2).

Позивачем зареєстровані відповідні податкові накладні на загальну суму 2115002,16 грн., в т.ч. ПДВ 352500,36 грн. Оплата проведена в безготівковому порядку відповідно до платіжних доручень від 20.06.2017, від 17.07.2017, від 18.07.2017, від 24.07.2017, від 10.08.2017 (а.с.81-105 т.2).

Товарно-транспортними накладними підтверджено факт поставки товару (а.с.111-119 т.2).

Відповідно до умов Договору поставки №10/03-17 від 31.03.2017 ТОВ «ТД «Београд» здійснив продаж товару Товариству з обмеженою відповідальністю «Адеоніс ЛТД» згідно з видатковими накладними №РН-0000009 від 09.08.2017, №РН-0000010 від 10.0.2017 на загальну суму 574000 грн., в т.ч. ПДВ - 95666,67 грн. Відповідно зареєстрована податкова накладна №3 від 07.08.2017 (а.с.106-112 т.2).

Поставка товару проходила самовивозом покупця, що підтверджується товарно-транспортними накладними та поясненням, наданим директором ТОВ «Адеоніс ЛТД» (а.с.107-109 т.4).

Господарські правовідносини та реальну поставку товарів на загальну суму 2724180 грн. (в т.ч. ПДВ - 454030 грн.) ТОВ «ТД «Београд» Товариству з обмеженою відповідальністю «Анвіма» підтверджено Договором поставки №19/05-17 від 19.05.2017, укладеним між сторонами, видатковими накладними №РН- 0000004 від 10.05.2017, №РН-0000005 від 10.05.2017, №РН-0000006 від 12.05.2017, №РН-0000012 від 15.05.2017, №РН-0000014 від 15.05.2017, №РН-0000019 від 17.05.2017, №РН-0000020 від 17.05.2017, №РН-0000022 від 18.05.201; податковими накладними №23 від 18.05.2017, №20 від 17.05.2017, №21 від 17.05.2017, №13 від 15.05.2017, №15 від 15.05.2017, №7 від 12.05.20147, №5 від 10.05.2017, №6 від 10.05.2017 (а.с.113-134 т.2).

Крім того, фактичне перевезення товару (цукру) підтверджено товарно-транспортними накладними (а.с.57-64 т.4).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Београд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проект-Житмонтаж» укладений Договір поставки №22/05-17 від 22.05.2017, на виконання якого позивачем здійснено продаж товарів відповідно до видаткових накладних: РН - 0000035 від 26.05.2017 на суму 253800,00 грн., в т.ч. ПДВ - 42300,00 грн.; №РН - 0000036 від 29.05.2017 на суму 234000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 39000,00 грн.; № РН - 0000037 від 29.05.2017 на суму 214710,00 грн., в т.ч. ПДВ - 35785,00 грн.; № РН - 0000038 від 30.05.2017 на суму 244350,91 грн., в т.ч. ПДВ - 40725,15 грн.; № РН - 0000033 від 22.06.2017 на суму 204900,00 грн., в т.ч. ПДВ - 34150,00 грн.; № РН - 0000034 від 22.06.2017 на суму 167970,00 грн., в т.ч. ПДВ - 27995,00 грн.; № РН - 0000037 від 26.06.2017 на суму 186810,00 грн., в т.ч. ПДВ - 31135,00 грн.; № РН - 0000038 від 26.06.2017 на суму 194310,00 грн., в т.ч. ПДВ - 32385,00 грн.; №РН - 0000039 від 26.06.2017 на суму 87480,00 грн., в т.ч. ПДВ - 14580,00 грн.; №РН - 0000061 від 22.07.2017 на суму 328020,00 грн., в т.ч. ПДВ - 54670,00 грн.; № РН - 0000062 від 25.07.2017 на суму 330000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 55000,00 грн.; № РН - 0000063 від 25.07.2017 на суму 330000,00 грн., в т.ч. ПДВ -55000,00 грн. (а.с.135-153 т.2).

Згідно з вимогами податкового законодавства позивач як продавець сформував та зареєстрував податкові накладні № 68 від 25.07.2017, №67 від 25.07.2017, №64 від 22.07.2017, №38 від 26.06.2017, №39 від 26.06.2017, №40 від 26.06.2017, №35 від 22.06.2017, №34 від 22.06.2017, №39 від 30.05.2017, №37 від 29.05.2017, №38 від 29.05.2017, №36 від 26.05.2017. (а.с.154-168 т.2)

Оплата здійснена в повному обсязі на загальну суму 2776350,91 грн. (а.с.169-176 т.2).

Доставка товару здійснювалася найманим транспортом за рахунок покупця, що підтверджено товарно-транспортними накладними та листом ТОВ «Проект-Житмонтаж» (а.с.65-78 т.4).

Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «Західенерготрейд», то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між контрагентами Договору поставки №31/06-17 від 27.06.2017 позивач здійснив продаж товару даному товариству на підставі видаткових накладних на загальну суму 9823830,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1637305 грн. Відповідно позивачем оформлені і податкові накладні (а.с.177-248 т.2). Оплата здійснена в безготівковому порядку в повному обсязі.

Всупереч твердженням відповідача про неможливість прослідкувати рух товару, позивач надав суду товарно-транспортні накладні, які підтверджують поставку товару від ТОВ «Торговий дім «Београд» до ТОВ «Західенерготрейд» (а.с.27-55 т.4).

Згідно з Договором поставки №44/08-17 від 29.09.2017, ТОВ «ТД «БЕОГРАД» (Продавець) продав товар ТОВ «ТК ГУЛІВЕР» на загальну суму 1320000 грн., в т.ч. ПДВ - 220000 грн., що підтверджено видатковими накладними №РН - 0000002 від 02.10.2017 на суму 172920,00 грн., в т.ч. ПДВ - 28820,00 грн.; №РН - 0000003 від 02.10.2017 на суму 374880,00 грн., в т.ч. ПДВ - 62480,00 грн.; №РН - 0000011від 14.10.2017 на суму 257400,00 грн., в т.ч. ПДВ - 42900,00 грн.; №РН - 0000012 від 14.10.2017 на суму 257400,00 грн., в т.ч. ПДВ - 42900,00 грн.; №РН - 0000013 від 14.10.2017 на суму 257400,00 грн., в т.ч. ПДВ - 42900,00 грн.; податковими накладними № 10 від 12.10.2017, №2 від 02.10.2017, №3 від 02.10.2017. Оплата проведена відповідно до платіжних доручень від 11.10.2017 та від 12.10.2017. (а.с.249-250 т.2; а.с.1-10 т.3).

Перевезення товару здійснювалося за рахунок покупця, що підтверджено товарно-транспортними накладними (а.с.88-92 т.4).

Господарські правовідносини позивача з ТОВ «Панкроль» полягали у поставці товару, визначеної номенклатури накладними, на підставі укладеного Договору поставки №33/07-17 від 07.07.2017 на загальну суму 624240 грн., в т.ч. ПДВ - 104040 грн.

Даний факт підтверджений видатковими накладними №рн-0000045 від 14.07.2017 на суму 326040 грн., в т.ч. ПДВ - 54340 грн., №РН-0000049 від 17.07.2017 на суму 298200 грн., в т.ч. ПДВ - 49700 грн.; податковими накладними №51 від 17.07.2017 та №47 від 14.07.2017.

Оплата товару проведена в повному обсязі в безготівковому порядку (а.с.11-20 т.3).

Перевезення товару підтверджується наданими позивачем товарно-транспортними накладними (а.с.85-86 т.4).

Щодо правовідносин ТОВ «Торговий Дім «Београд» та ТОВ «ТД «Агроресурс-2017», то судом встановлено, що відповідно до Договору поставки №60/10-17 від 30.10.2017 позивач продав ТОВ «ТД «Агроресурс-2017» товар на загальну суму 6630000 грн., в т.ч. ПДВ - 1105000 грн., що підтверджено відповідними видатковими накладними, податковими накладними (а.с.21-76 т.3). Оплата здійснена авансовими платежами в безготівковій формі на суму 10265625 грн. (а.с.77-98 т.3). Перевезення здійснювалося за рахунок покупця найманим транспортом (а.с.120-146 т.4).

Згідно до умов укладеного між позивачем та ТОВ «Вест Компані Груп» Договору поставки №48/08-17 від 09.10.2017, ТОВ «Торговий Дім «Београд» здійснив продаж товару на загальну суму 4558800 грн., в тому числі ПДВ - 759800 грн., що підтверджено видатковими накладними, податковими накладними (а.с.99-122 т.3). Поставка підтверджена товарно-транспортними накладними (а.с.186-202 т.4).

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Мілт», то матеріалами справи підтверджено фактичну поставку товару на виконання умов Договору поставки №18/05-17 від 05.05.2017 від ТОВ «ТД «Београд» на загальну суму 10777434,08 грн., в т.ч. ПДВ - 1796239,01 грн. відповідно до видаткових накладних №РН - 0000013 від 15.05.2017, №РН - 0000015 від 15.05.2017, № РН - 0000025 від 19.05.2017, №РН - 0000031 від 23.05.2017, № РН - 0000032 від 24.05.2017, № РН - 0000033 від 26.05.2017, № РН - 0000020 від 15.06.2017, № РН - 0000021 від 15.06.2017, №РН - 0000029 від 19.06.2017, №РН - 0000030 від 19.06.2017, №РН - 0000031 від 20.06.2017, №РН - 0000032 від 21.06.2017, №РН - 0000030 від 12.07.2017, №РН - 0000037 від 12.07.2017, №РН - 0000039 від 13.07.2017, №РН - 0000044 від 14.07.2017, №РН - 0000001 від 02.08.2017, №РН - 0000002 від 02.08.2017, № РН - 0000012 від 16.08.2017, № РН - 0000013 від 16.08.2017, № РН - 0000022 від 23.08.2017, №РН - 0000023 від 23.08.2017, № РН - 0000004 від 05.09.2017, № РН - 0000006 від 06.09.2017, № РН - 0000007 від 06.09.2017, № РН - 0000008 від 06.09.2017, № РН - 0000009 від 07.09.2017, № РН - 0000010 від 08.09.2017, № РН - 0000011 від 08.09.2017, № РН - 0000012 від 08.09.2017, № РН - 0000013 від 08.09.2017, № РН - 0000014 від 08.09.2017, № РН - 0000016 від 12.09.2017, № РН - 0000017 від 13.09.2017, № РН - 0000018 від 14.09.2017, № РН - 0000026 від 20.09.2017 (а.с.123-167 т.3).

Відповідно позивачем зареєстровані і податкові накладні на суму ПДВ - 1941985,66 грн. Оплата проведена на суму 11651914,08 грн. (а.с.168-240 т.3).

Перевезення товарів проходило за рахунок покупця (а.с.204-239 т.4).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає.

За приписами пункту 44.1. статті 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового Кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999р. № 860/4153) (далі - П(С)БО 15) - дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Відповідно до пункту 7 П(С)БО доходи класифікують в бухгалтерському обліку за такими групами:

а) дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

б) інші операційні доходи;

в) фінансові доходи;

г) інші доходи.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 (далі - Закон №996-XIV), визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, видаткові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів, лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за умови наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені нормами чинного законодавства.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 1 Закону №996-XIV встановлено, що господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового Кодексу України.

Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 2.2 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» №88 від 24.05.1995 (далі іменується - Положення №88) визначено, що первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Враховуючи вищевикладене, господарські операції, які відбулися між позивачем та ТОВ «Фута», ТОВ «Крауз - Беллінг», ТОВ «Форвайт», ТОВ «Пролія», ТОВ «Лодмікс», ТОВ «ЮЗІ ГРУП», ТОВ «Актив Айті Сервіс», ТОВ «ВОРК ТАУН», ТОВ «Преміум Стайлінг», ТОВ «Блісс - М», ТОВ «Модерн Інвест», ТОВ «ВІНС ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Атлант Сервіс ЛТД», ТОВ «Адеоніс ЛТД», ПП «Анвіма», ТОВ «Проект - Житмонтаж», ТОВ «Західенерготрейд», ТОВ «ТК ГУЛІВЕР», ТОВ «Панкроль», ТОВ «ТД «Агроресурс-2017», ТОВ «Вест Компані Груп», ТОВ «Мілт» підтверджені належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського та податкового обліку, тому у суду відсутні підстави вважати, що кошти, отримані як оплата за товар від даних контрагентів, є активом, який слід врахувати у складі інших доходів за 2016 року та 2017 року, та який відповідно не відображений у фінансовій звітності ТОВ «ТД «БЕОГРАД» та не врахований при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Висновки Головного управління ДФС у Рівненській області базуються на твердженнях перевіряючих про нереальність операцій позивача з контрагентами. При чому ознаками нереальності таких операцій відповідач вказує наступне:

відсутні товарно-транспортні накладні, тому неможливо встановити місце навантаження та розвантаження товарів;

товариствами (контрагентами) не подані декларації з податку на прибуток за 2017 рік, останні податкові декларації з ПДВ подані за певні місяці 2017 року; згідно системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України існує розбіжність по взаєморозрахунках ТОВ «ТД Београд» з вказаними контрагентами;

відсутність активів, зокрема основних засобів, запасів;

відсутність працівників (0-1 наймана особа);

згідно аналізу Єдиного реєстру податкових накладних встановлено придбання та реалізацію контрагентами товарів різної номенклатури, а саме придбання у ТОВ «ТД «БЕОГРАД» певних товарів, а реалізація інших.

наявність кримінальних проваджень, які стосуються ТОВ «Фута», ТОВ «Крауз - Беллінг», ТОВ «Форвайт», ТОВ «Пролія», ТОВ «Лодмікс», ТОВ «ЮЗІ ГРУП», ТОВ «Актив Айті Сервіс», ТОВ «ВОРК ТАУН», ТОВ «Преміум Стайлінг», ТОВ «Блісс - М», ТОВ «Модерн Інвест», ТОВ «ВІНС ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Атлант Сервіс ЛТД», ТОВ «Адеоніс ЛТД», ПП «Анвіма», ТОВ «Проект - Житмонтаж», ТОВ «Західенерготрейд», ТОВ «ТК ГУЛІВЕР», ТОВ «Панкроль», ТОВ «ТД «Агроресурс-2017», ТОВ «Вест Компані Груп», ТОВ «Мілт», тому вони не могли здійснювати операції з придбання ТМЦ у ТОВ «ТД «БЕОГРАД» по наданих для перевірки документах (договір, рахунки та ін.);

наявність вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2018р. по справі № 761/3590/18 щодо ТОВ «Пролія».

Однак, суд не погоджується з висновками фіскального органу з огляду на наступне.

Щодо неможливості прослідкувати рух товарів, то такі доводи фіскального органу є безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами: первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, які в повному обсязі відображають здійснені господарські операції (продаж товарів, його перевезення від продавця до покупця) та відповідають вимогам законодавства. В матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні, які підтверджують рух товару від місця навантаження до місця розвантаження.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України № 363 від 14.10.1997р., товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом) та один екземпляр залишає собі згідно пп.11.7 п.11 вказаних Правил.

Таким чином, товарно-транспортна накладна належить до первинної транспортної документації, застосування якої для всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від форм власності є обов'язковою.

Щодо наступних ознак нереальності операцій: відсутність відомостей щодо наявних власних або орендованих основних засобів; неподання звітності контрагентами; відсутність відомостей про власні/орендовані транспортні засоби; згідно даних ЄРПН та податкової звітності встановлена розбіжність по взаєморозрахунках ТОВ «ТД Београд» з вказаними контрагентами, то суд зазначає, що позивач, як платник податків, не несе та не може нести відповідальності у вигляді позбавлення права на формування доходу та витрат за можливі порушенням норм законодавства його контрагентами. Подання чи не подання контрагентами до фіскального органу будь-якої звітності є питанням виключно таких осіб.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами. Платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагентами за умови, якщо платник податків не був обізнаний щодо такої поведінки контрагента.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у постановах від 30.03.2018 у справі №821/2106/13-а, від 21.03.2018 у справі №813/59/13-а, від 07.03.2018 у справі №804/3420/16, від 24.05.2018 у справі №П/811/1538/17.

Крім того, не існує залежності податкового обліку певного платника податків від інших осіб, від господарських та виробничих можливостей контрагента. Відсутність за твердженням відповідача у контрагента власних або орендованих основних засобів не свідчить про безтоварність операцій (висновки Постанови Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №826/1398/14).

Відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладеним ним договорам (висновки Постанови Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №810/4391/16).

Крім того, суд наголошує, що відомості з баз даних ДФС, на підставі яких зроблений висновок про відсутність реального походження та подальшого продажу товарів саме вказаної номенклатури, можуть слугувати лише підставою для проведення перевірки податків у встановленому законодавством порядку. Наявність відповідної інформації у вказаному програмному забезпеченні фіскального органу безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обов'язків платників податків, тобто не породжує правових наслідків.

Будь-яке автоматизоване співставлення, отримання даних з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального законодавства, оскільки автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов'язань, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов'язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватися належними. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 у справі №811/2154/13-а.

При цьому, в матеріалах справи наявні пояснення всіх керівників вказаних контрагентів, які підтвердили, що будь-яких запитів від контролюючих органів вони не отримували, перевірок щодо господарських правовідносин з ТОВ «Торговий Дім «Београд» у них проведено не було.

Щодо розбіжності між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом в розрізі контрагентів на рівні ДФС України по взаєморозрахунках ТОВ «ТД Београд» з вказаними контрагентами, то суд зазначає наступне.

Платник податків у відповідності до положень податкового законодавства не позбавлений права декларувати свій податковий кредит в інших звітних періодах, ніж свої зобов'язання (абзац 4, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування).

Тому співставлення конкретного податкового кредиту та податкового зобов'язання в конкретному періоді є не коректним. Взагалі, будь-яке співставлення товарів в первинних документах придбання і реалізації, є необ'єктивним.

Суд також відхиляє доводи фіскального органу на те, що операції між позивачем та контрагентами не відбувалися в реальності, оскільки здійснюються досудові розслідування у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом вчинення невстановленими особами злочинів, передбачених ст.ст.191, 205, 209, 212, 358, 364 КК України, оскільки вирок суду, який би набрав законну силу та встановлював фіктивність саме спірних операцій позивача і його контрагентів, відсутній, а сам лише факт наявності кримінальних проваджень не є беззаперечним доказом того, що операції з контрагентами щодо поставки товару є безтоварними.

Суд звертає увагу на обов'язковість врахування правового висновку Верховного Суду України, який міститься в постанові від 03.03.2016 у справі №5-347кс15, згідно із яким не припустимим є встановлення преюдиціальних фактів щодо осіб, які не є учасниками даного конкретного кримінального провадження. Як зазначає Верховний Суд України, встановлення такої преюдиції, суперечить передбаченим статтею 7 КПК загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

При цьому, міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд (постанова Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №808/3837/16).

Судом встановлено, що на момент розгляду даної адміністративної справи, не існує обвинувальних вироків суду в межах кримінальних проваджень, які стосуються ТОВ «Фута», ТОВ «Крауз - Беллінг», ТОВ «Форвайт», ТОВ «Лодмікс», ТОВ «ЮЗІ ГРУП», ТОВ «Актив Айті Сервіс», ТОВ «ВОРК ТАУН», ТОВ «Преміум Стайлінг», ТОВ «Блісс - М», ТОВ «Модерн Інвест», ТОВ «ВІНС ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Атлант Сервіс ЛТД», ТОВ «Адеоніс ЛТД», ПП «Анвіма», ТОВ «Проект - Житмонтаж», ТОВ «Західенерготрейд», ТОВ «ТК ГУЛІВЕР», ТОВ «Панкроль», ТОВ «ТД «Агроресурс-2017», ТОВ «Вест Компані Груп», ТОВ «Мілт».

Формальне посилання фіскального органу на існування досудового розслідування в межах кримінального провадження не може бути підставою для висновків щодо нереальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Відповідно до ч. 6 ст.78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, наведеною нормою встановлено межі обов'язковості вироку для адміністративного суду лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Відповідно, висновок контролюючого органу про неприйнятність документів повинен ґрунтуватись з урахуванням об'єктивного та суб'єктивного критеріїв.

Так, об'єктивний критерій полягає у встановлені в межах кримінального провадження обставин того, що підприємство реальною діяльністю не займалось, здійснювало безтоварні операції, а суб'єктивний в тому, що всі первинні документи підписані особою, яка визнала підписання цих документів в межах здійснення не господарської діяльності, а вчинення злочину.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять вироків у кримінальних провадженнях, на які зпоклилається відповідач в акті перевірки, а тому сам по собі факт наявності кримінального провадження не може свідчити про відсутність господарських операцій, а матеріали досудового розслідування відносно контрагентів позивача не можуть бути враховані як беззаперечний доказ фіктивності товариств.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 802/2231/17-а, від 20.12.2018 у справі №826/20081/16

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 7, 17 КПК України в Україні діє презумпція невинуватості.

Згідно частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тобто, навіть за умови визнання винуватою певної фізичної чи юридичної особи у вчинені злочину, з огляду на презумпцію невинуватості та індивідуальний характер юридичної відповідальності не призводить автоматично до встановлення фактів незаконності формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємств.

Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини: рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 (заява №803/02) у справі «Інтерсплав проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 (заява №3991/03) «Справа БУЛВЕС проти Болгарії»; рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 (заява №6689/03) у справі «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії».

Відтак, суд відхиляє доводи фіскального органу щодо наявності ознак фіктивності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Також, судом не беруться до уваги доводи відповідача щодо наявності вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2018 по справі №761/3590/18, оскільки вказане рішення, яким встановлено відповідальність за кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 Кримінального кодексу України відносно контрагента платника податків - ТОВ «Пролія», не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов'язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб'єктами господарської діяльності.

Крім того, у матеріалах справи наявний лист директора ТОВ «Пролія», де він підтверджує фактичне здійснення саме господарських операцій з позивачем у березні 2017 року (а.с.165 т. 4).

Таким чином, суд зазначає, що від час розгляду справи відповідачем за правилами частини 2 статті 77 КАС України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов'язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету України за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.

У ході розгляду справи відповідачем не доведений факт несумісності предмету правочинів з напрямом господарської діяльності позивача. Доказів того, що у спірних правовідносинах позивач та його контрагенти є пов'язаними особами, були обізнані з обставинами організації господарської діяльності один одного, діяли взаємоузгоджено та зловмисно, маючи на меті завдати шкоди інтересам Держави, мали інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов'язань за спірним правочином, вчинений правочин об'єктивно не був потрібен для організації господарської діяльності позивача, господарські операції за спірним правочином були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, відповідач до суду не надав.

Відтак, суд вважає передчасним висновки фіскального органу про порушення позивачем пунктів 5 і 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. № 290, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 за № 860/4153; та п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, ПКУ від 02.12.2010 № 2755-ІV (із змінами та доповненнями), ТОВ «ТД «БЕОГРАД» по взаємовідносинах з ТОВ «Фута», ТОВ «Крауз - Беллінг», ТОВ «Форвайт», ТОВ «Пролія», ТОВ «Лодмікс», ТОВ «ЮЗІ ГРУП», ТОВ «Актив Айті Сервіс», ТОВ «ВОРК ТАУН», ТОВ «Преміум Стайлінг», ТОВ «Блісс - М», ТОВ «Модерн Інвест», ТОВ «ВІНС ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Атлант Сервіс ЛТД», ТОВ «Адеоніс ЛТД», ПП «Анвіма», ТОВ «Проект - Житмонтаж», ТОВ «Західенерготрейд», ТОВ «ТК ГУЛІВЕР», ТОВ «Панкроль», ТОВ «ТД «Агроресурс-2017», ТОВ «Вест Компані Груп», ТОВ «Мілт», внаслідок чого занижено дохід на суму отриманих коштів, не пов'язаних з реалізацією товарів на суму 63 682 512,00 грн., в тому числі за 2016р. на суму 904 302,00 грн. та за 2017р. на суму 62 778 210,00 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 06.11.2018, згідно якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «БЕОГРАД» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 14328565,00 грн., в тому числі 11462852,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 2865713,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, прийняте всупереч вимогам законодавства, без врахування всіх обставин та на основі припущень перевіряючих, тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 214928,49 грн., сплачена відповідно до платіжного доручення №583 від 21.11.2018.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БЕОГРАД" (, вул. Промислова, 10, с.Нова Любомирка, Рівненський район, Рівненська область, 35321) до Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023) задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 06.11.2018, згідно якого Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БЕОГРАД" збільшено суму грошового зобов'язання за платежам "податок на прибуток приватних підприємств" в розмірі 14328565,00 грн., в тому числі 11462852,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 2865713,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БЕОГРАД" сплачений судовий збір в сумі 214928,49 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 19 лютого 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.