Справа № 0740/859/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1778/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року (головуючого судді Микуляк П.П.) розглянуте у відкритому судовому засіданні о 08 год. 46 хв. повний текст рішення складено 26.12.2018 в м. Ужгород у справі №0740/859/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Закарпатській області третя особа Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування припису і постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 10.08.2018 звернулася в суд з позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області в якому просить визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень № ЗК303/215/АВ/П від 05.07.2018 року в частині зобов'язання позивача укласти трудові договори з найманими працівниками в письмовій формі та видати наказ (розпорядження), визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗК303/215/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-137 від 26.07.2018 року, стягнути судові витрати.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Управління Держпраці у Закарпатській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що дії посадових осіб щодо проведення інспекційного відвідування є правомірними, судом неповно з'ясовано всі фактичні обставини, на підставі яких було накладено штраф на ФОП ОСОБА_2, судом не надано оцінки та взагалі проігноровано пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які надані ними в день проведення інспекційного відвідування (суд взяв до уваги тільки нотаріальні відмови цих осіб від своїх пояснень), судом не надано належної оцінки цивільно-правовому договору із ОСОБА_8 на предмет ознак трудового договору. Акт інспекційного відвідування суд взагалі не вважає доказом та бере до уваги, як належний доказ оформлення трудових відносин, звіти про нараховані суми заробітної плати - хоча з цих документів не можна чітко встановити дату укладення трудового чи цивільно-правового договору, оскільки така звітність подана на наступний місяць після проведення інспекційного відвідування, також ігнорує правові висновки Верховного Суду, які висловлені в постановах Верховного суду від 25.04.2018 року у справі №824/756/16-а, провадження №К/9901/15924/18. та від 04 липня 2018 року у справі №820/1432/17.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано наказ від 23.03.2018 року № 111 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2, за місцем здійснення діяльності АДРЕСА_1 (будівля ТзДВ «Патент», швейний цех) щодо порушень при оформленні трудових відносин на підставі заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 11.06.2018р. (том 1 аркуші справи 112-113).

На підставі наказу видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 26.06.2018 № 715, відповідно до якого з метою перевірки додержання законодавства про працю щодо дотримання трудового законодавства при оформленні трудових відносин було направлено на інспекційне відвідування посадових осіб Управління Держпраці в Закарпатській області до ФОП ОСОБА_2, за місцем здійснення діяльності АДРЕСА_1 (будівля ТзДВ «Патент», швейний цех). Строк дії направлення з 05 липня 2018 року по 15 липня 2018 року (том 1 аркуш справи 117).

За результатами інспекційного відвідування було складено Акт № ЗК303/215/АВ від 05 липня 2018 року (том 1 аркуші справи 9-13) яким встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 допустила до виконання робіт шість працівників ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 без укладення трудового договору, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

09.07.2018 року позивачем до начальника Управління Держпраці в Закарпатській області було подане зауваження на Акт № ЗК303/215/АВ від 05 липня 2018 року та надано трудові договора з працівниками, накази про прийняття на роботу з відмітками про ознайомлення, власноручно написані заяви про прийняття на роботу, копії трудових книжок із записами про прийняття на роботу, пояснення осіб, повідомлення ДФС про прийняття на роботу в тому числі датовані до проведення перевірки (том 1 аркуші справи 36-55)

Однак листом Управління Держпраці у Закарпатській області № 56 від 24.07.2018 позивача повідомлено про відсутність правових підстав для зміни вказаного акту (том 1 аркуш справи 67).

Головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Гукс М.М. винесено припис про усунення виявлених порушень № ЗК303/215/АВ/П від 05.07.2018 року, яким ФОП ОСОБА_2 зобов'язано усунути виявлені порушення вказані в Акті інспекційного відвідування, а саме укласти трудові договори з найманими працівниками в письмовій формі та видати наказ (розпорядження), про прийом працівників повідомити в органи ДФС (том 1 аркуші справи 14-15).

10.07.2018 року вказаний припис позивачем був оскаржений у адміністративному порядку до начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Дороша Б.В., однак листом начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Дороша Б.В. № 07-02/2613 від 23.07.2018 року (том 1 аркуш справи 66) позивача повідомлено про відсутність підстав для скасування припису № ЗК303/215/АВ/П від 05.07.2018 року.

Відповідно до рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК303/215/АВ/П/ПТ-ТД від 13.07.2018 року розгляд справи відносно ФОП ОСОБА_2 призначено на 24.07.2018 року (том 1 аркуш справи 116).

Листом Управління Держпраці у Закарпатській області від 16.07.2018 року № 07-02/2503 ФОП ОСОБА_2 було повідомлено про час та дату розгляду справи, телефонограмою 16.07.2018 ФОП ОСОБА_2 та рекомендованим листом (том 1 аркуш справи 114).

26 липня 2018 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області було проведено розгляд справи та постановою Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК303/215/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-137 від 26 липня 2018 року, фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 було притягнуто до фінансової відповідальності на підставі абз. 2 ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, тобто за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та накладено на останнього штраф в розмірі 670 140 грн. (том 1 аркуші справи 19-22).

Крім того, щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № ЗК303/215/АВ/П/ПТ від 05.07.2018 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, який було направлено листом від 06.07.2018 року № 44 для розгляду до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (том 1 аркуші справи 180-183).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2018 року провадження у адміністративній справі № 308/7570/18 відносно ФОП ОСОБА_2, про вчинення нею правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрито, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (том 1 аркуші справи 231-233).

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпункт 6 пункту 4 Положення №96 встановлює, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно підпункту 5 пункту 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пункт 7 Положення №96 вказує, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Стаття 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V): державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Стаття 2 Закону №877-V вказує, що заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у цій частині органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Згідно частини 4 статті 4 Закону №877-V виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності.

Частина 8 статті 4 Закону №877-V: органи державного нагляду (контролю) та суб'єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

Частина 1 статті 6 Закону №877-V вказує, що під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Частина 2 статті 6 Закону №877-V встановлює, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Частина 5 статті 7 Закону №877-V встановлює, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Згідно частини 6 статті 7 Закону №877-V в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Вказане підтверджується постановою Верховного Суду від 31.07.2018 року справа №815/1553/17, щодо підстав проведення перевірки органами Держпраці.

Відповідно до статті 24 КзпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим:1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом частин 3, 4 статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок №295) встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Відповідно до пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

Пунктами 19, 20 зазначеного Порядку №295 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

За правилами пунктів 23, 24 Порядку № 295, припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Отже, в разі відсутності зауважень до акту, припис може бути винесений як в останній день інспекційного відвідування, так і протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання).

Судом з'ясовано, що позивачем 10.07.2018 було подано скаргу до керівника відповідного територіального органу Держпраці припис № ЗК303/215/АВ/П від 05.07.2018 до якої було додано документи підтверджуючі оформлення трудових відносин з особами вказаним в спірному приписі, однак відповідачем було залишено поза увагою дані докази на їх підтвердження не надано до суду належних та допустимих доказів.

Постановою Кабінету Міністрів України Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу від 17.06.2015 № 413 установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника.

Згідно з частиною 1 статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

При цьому, цивільно-правовий договір це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

А тому, правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу Акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.

Відповідно до матеріалів справи підставою для винесення спірної постанови стало те, що ФОП ОСОБА_2 порушено частину 3 статті 24 КЗпП України, а саме зафіксовано факт допущення працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника чи уповноваженого органу та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Акт інспекційного відвідування № ЗК303/215/АВ від 05 липня 2018 року було складено на підставі обставин, викладених в подальшому відкликаних поясненнях працівників ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під час проведення перевірки уповноваженими особами управління Держпраці в Закарпатській області.

Судом встановлено, що попередні письмові пояснення відкликані вказаними особами через їх неточність, що підтверджують надані позивачем нотаріально завірені копії пояснень цих же осіб, де зазначається, що попередні пояснення не відображають дійсних обставин справи.

Про обставини правомірного прийняття на роботу свідчать укладені та надані трудові договора та інші документи, зокрема заяви про прийняття на роботу, повідомлення до ДФС про прийняття працівників на роботу, накази про прийняття на роботу, записи у трудових книжках працівників, тощо (том 1 аркуші справи 48-65).

Під час розгляду справи встановлено, що оформлення трудових відносин із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 05.06.2018, що не спростовується скаржником, а з ОСОБА_11 ще з 27.06.2018 підтверджує розрахунково - платіжна відомість на виплату заробітної плати працівникам за червень 2018 року, а також податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2 квартал 2018 р. (Форма № 1 ДФ). Прийняття працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на роботу підтверджується повідомленням до територіального підрозділу ДФС про прийняття працівників на роботу, подане ще 05.06.2018 року. (том 1 аркуші справи 44-45, 47).

Оформлення трудових відносин із ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7 підтверджують і Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за червень та липень 2018 року (том 1 аркуші справи 202-225).

Щодо ОСОБА_8 вона не перебувала у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 а надавала послуги ФОП ОСОБА_2 на підставі цивільно-правового договору від 03.07.2018, що узгоджується із інформацією вказаною у Звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2018 року, зокрема у таблиці 5 (том 1 аркуш справи 68).

Факт виконання даного цивільно-правового договору підтверджується актом прийому наданих послуг № 1 від 31.07.2018 та видатковим касовим ордером від 06.08.2018 та не спростовується скаржником. (том 1 аркуші справи 42-43).

Вказаний цивільно-правовий договір ознак трудового договору, передбачених ч. 1 ст. 21 КЗпП України не має, йому притаманні ознаки цивільно-правового договору, оскільки оплачується не сам процес праці, а його результат, який оформляється актами наданих послуг, оплата проводиться тільки на підставі актів, а виконавець не підкоряється правилам внутрішнього трудового розпорядку та сам організовує свою роботу.

Щодо зазначеного відповідачем, що документи, які позивачем додано пізніше та до позовної заяви, а саме копії з трудових книжок, копії трудових договорів, копії заяв про прийняття на роботу, копії наказів про прийняття на роботу та копію повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби про прийом на роботу громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також: цивільно-правовий договір із ОСОБА_8, не були надані позивачем під час проведення інспекційного відвідування, а отже не могли бути досліджені та враховані під час складання акту за результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2

З врахування чого суд вважає, що позивач при інспекційному відвідуванні не була присутня, а тому була позбавлена можливості подати всі необхідні документи, однак 09.07.2018 в перший робочий день після інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 було подане зауваження на Акт № ЗК303/215/АВ від 05 липня 2018 року, відповідно до якого відповідачу були надані всі документи, які стосується оформлення трудових відносин із вказаними працівниками, та які спростовують факт порушення позивачем ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

А, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2018 року провадження у адміністративній справі № 308/7570/18 відносно ФОП ОСОБА_2, про вчинення нею правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрито, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (том 1 аркуші справи 231-233).

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Доводи скаржника, щодо неповного з'ясування всіх фактичні обставини, пояснення осіб, які надані ними в день проведення інспекційного відвідування та правові висновки Верховного Суду, які висловлені в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №824/756/16-а, провадження №К/9901/15924/18 та від 04 липня 2018 року у справі №820/1432/17, колегія суддів вважає, що спірні правовідносини не є подібними, а тому не спростовують протиправного притягнення до відповідальності позивачки.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Колегія суддів дійшла висновку, що з врахуванням аналізу всіх обставин справи та аналізу обґрунтувань поданих сторонами та відповідних доказів, відповідачем не наведено доказів, що позивачем допущено працівників до робочого місця без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника чи уповноваженого органу та без повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівників на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України щодо всіх 6 працівників про яких вказувалось скаржником, а належними та допустимими доказами наявними в матеріалах справи у своїй сукупності спростовують обставини, викладені у оскаржуваних приписі та постанові щодо ФОП ОСОБА_2, а постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2018 року, яка набрала законної сили у справі №559/981/18 встановлено відсутність в її діях порушення трудового законодавства, отже застосування фінансової санкції є не обґрунтовані, а тому позов підлягає задоволенню, контролюючим органом не доведено складу правопорушення, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області - залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі №0740/859/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 18.03.2019