Справа № 640/3235/19
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 березня 2019 року м. Київ № 640/3235/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАДОСТРОЙ" до Київської міської ради в особі Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Градострой" з позовом до Київської міської ради в особі Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування в якому просило:

- визнати дії Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування щодо відведення ат надання земельної ділянки (місце розташування - на вул. Здолбунівській, 2 у Дарницькому районі міста Києва; розмір - 6, 7365 га; кадастровий № :90:142:0017) Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "СПЕЦЖИТЛОФОНД" () протиправними та зобов'язати Київську міську раду утриматись від затвердження проекту Рішення про надання земельної ділянки Комунальному підприємству "СПЕЦЖИТЛОФОНД" для будівництва, обслуговування та експлуатації, житлових будинків (в тому числі маневревого фонду) та дитячої дошкільної установи на вул. Здолбунівська, 2 у Дарницькому районі міста Києва.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що пунктом 41 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №419-5/1829 вирішено передати товариству з обмеженою відповідальністю «Градострой» земельні ділянки загальною площею 12,43 га для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу виробничо-торговельних будівель і споруд та для благоустрою прилеглої території озера на вул. Здолбунівській, 2 у Дарницькому районі міста Києва.

На підставі вказаного рішення між Київською міською радою, як орендодавцем, і Товариством з обмеженою відповідальністю «Градострой», як орендарем укладено, два договори, зокрема, Договір оренди земельної ділянки від 24.03.2005, за умовами якого, Київська міська рада передала товариству з обмеженою відповідальністю «Градострой» в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку з такими характеристиками: місце розташування - на вул. Здолбунівській, 2 у Дарницькому районі міста Києва; розмір - 6,7365 га; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу виробничо-торгівельних будівель та споруд; кадастровий №:90:142:0017. Договір від 28.03.2005 р. № 63-6-00233 укладено на 10 років (пункт 3.1).

Як зазначає позивач, на сьогодні Договір від 24.03.2005 №63-6-00233 розірвано, однак Товариство з обмеженою відповідальністю "Градострой" готує документи для поновлення такого договору.

Більше того, позивач наголошує, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Товариство з обмеженою відповідальністю "Градострой" є користувачем земельної ділянки :90:142:0017.

Однак, позивач зазначає, що відповідачем всупереч вимог Земельного кодексу України підготовлено проект рішення Київської міської ради про надання земельної ділянки Комунальному підприємству «Спецжитлофонд» для будівництва, обслуговування та експлуатації, житлових будинків (в тому числі маневревого фонду) та дитячої дошкільної установи на вул. Здолбунівська, 2 у Дарницькому районі міста Києва. Кадастровий номер і площа земельної ділянки повністю збігаються з земельною ділянкою :90:142:0017, яка знаходиться у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Градострой».

Однак, позивач, вважає дії відповідача щодо відведення та надання земельної ділянки кадастровий № :90:142:0017 протиправними звернувся до суду, оскільки з 2016 року відсутня можливість передавати земельні ділянки комунальної форми власності у власність або користування державним та комунальним підприємствам без проведення земельних торгів.

Вирішуючи питання наявності підстав для відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Одночасно, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У пунктах 1-3, 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України наведено визначення термінів, вжитих у цьому Кодексі, згідно з якими:

- адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

- публічно-правовим спором є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

- адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ;

- суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Натомість, у частині першій статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України наведений перелік публічно-правових спорів, на які розповсюджується юрисдикція адміністративних судів, до яких, зокрема, віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1).

При цьому, суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є характер спору. Публічно-правовим спором, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спір між учасниками публічно-правових відносин, що стосується саме цих відносин.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, або такий, що йому не суперечить. Спір є приватно-правовим навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Лише та обставина, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, у даному випадку Київська міська рада в особі Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір публічно-правовим, оскільки фактично наявний спір про право, а отже відповідач виступає не як суб'єкт владних повноважень, а як розпорядник майном та правом на нього, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва.

Суд вважає, що спір у цій справі не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту його приватних інтересів, що пов'язані з бажанням поновлення договору оренди земельної ділянки.

Тому, зважаючи на характер правовідносин та склад учасників у даному випадку, на думку суду, такий спір не є публічно-правовим, з огляду на що, розгляд справи має здійснюватися у порядку господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Градострой" не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті провадження слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу.

На виконання вимоги, зазначеної у частині шостій статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є необхідним роз'яснити позивачу, що розгляд позовної заяви та клопотання про забезпечення позову останнього має здійснюватися у порядку господарського судочинства із врахуванням правил територіальної підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 170, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Градострой" у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом з адміністративним позовом, доданими до нього матеріалами, заявою про забезпечення позову невідкладно надіслати особі, яка їх подала.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов