Справа № 755/958/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 755/958/19 Суддя (судді) першої інстанції: Виниченко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 07 лютого 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України у якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС України Герман В.М. у справі про порушення митних правил № 7204/20500/18 від 19.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України.

Позов мотивовано тим, що у зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 20 листопада 2018 року та добровільного здійснення ним 18 грудня 2018 року всіх митних формальностей передбачених Митним кодексом України щодо розмитнення транспортного засобу «Рено Лагуна» відповідач не мав правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за не вивезення вказаного транспортного засобу в строки встановлені ст. 95 МК України та відповідно прийняття оскаржуваної постанови.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позов ОСОБА_3 задоволено. Скасовано постанову в справі про порушення митних правил № 7204/20500/18 від 19.12.2018 винесену заступником начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Герман В.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись грубе порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 07 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити повністю

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено Волинську митницю Державної фіскальної служби України про дату час та місце розгляду справи.

Зокрема, апелянт стверджує, що ухвала про відкриття провадження у справі від 28 лютого 2019 року, позовна заява та повістка про виклик у судове засідання, призначене на 07 лютого 2019 року, до Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/958/19 від 31.01.2019 надійшли до Волинської митниці Державної фіскальної служби України лише 13 лютого 2019 року. При цьому, апелянт звертав увагу суду, що відповідно до штампу на поштовому конверті, у якому надійшли вказані документи, даний лист був зданий у поштовому відділенні 06 лютого 2019 року, тобто за день до судового засідання.

Відповідач зауважує, що наведені обставини свідчать про те, що він був фактично позбавлений можливості доведення суду правомірності прийняття оскаржуваного позивачем рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи явку уповноважених представників до суду не забезпечили.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на зазначене, суд визнав за можливе здійснити апеляційний розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, службової записки старшого державного інспектора ВМО № 2 м/п «Яготин» від 24 листопада 2018 року під час здійснення митних формальностей митним органом було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС та встановлено, що 24 серпня 2018 року позивачем було ввезено на митну територію України автомобіль марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, для особистого користування з метою транзиту по смузі «зелений коридор» через м/п «Яготин» Волинської митниці ДФС, проте станом на 24 листопада 2018 року вказаний транспортний засіб не вивезено та в інший режим не переведено

Разом з цим, у вказаній службовій записці зазначено, що 30 жовтня 2018 року ОСОБА_3 був викликаний рекомендованим листом до митного посту «Яготин» Волинської митниці ДФС для надання пояснень та встановлення обставин не вивезення вказаного автомобіля та вирішення питання про складання протоколу про адміністративне порушення митних правил. Проте, у зазначений термін ОСОБА_3 на митний пост не прибув.

З огляду на зазначене, посадовою особою контролюючого органу було встановлено, що позивач перевищив встановлений ст.95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення ТЗ «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, ввезеного на митну територію України більше ніж на 10 діб.

По даному факту 24 листопада 2018 року інспектором ВМО № 2 м/п «Яготин» відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил № 7204/20500/18 за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України.

Вказані обставини не заперечуються також і позивачем, що вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів.

Колегією суддів також встановлено, що примірник зазначеного протоколу був направлений позивачу на адресу АДРЕСА_1 рекомендованим листом. Разом з цим, у вказаному листі позивача було також повідомлено, що розгляд справи про порушення митних правил відбудеться 19 грудня 2018 року на Волинській митниці ДФС.

19 грудня 2018 року розглянувши матеріали справи про порушення митних правил за ознаками вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України відповідачем було прийнято постанову у справі про порушення митних правил № 7204/20500/18, якою позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Не погоджуючись з прийнятим суб'єктом владних повноважень рішенням, позивач звернувся до Дніпровського районного суду із даним адміністративним позовом щодо його оскарження.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК (станом на 19.12.2018 року) позивач виконав усі умови, що передбачені абзацом 1 пункту 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Митного Кодексу, і перебував у процесі здійснення митних формальностей щодо транспортного засобу щодо якого не були дотримані строки митного режиму транзиту (автомобіля марки «RENAULT LAGUNA») - здійснював митне оформлення даного транспортного засобу, яке завершив та 20.12.2018 року (на наступний день після притягнення до адміністративної відповідальності) оформив право власності на нього.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що до позивача мають бути застосовані положення абз. 2 п. 9, 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Митного Кодексу, а тому він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, а справа про порушення митних правил підлягає закриттю.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з приписами ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як було встановлено судом та вбачається зі справи про адміністративне правопорушення позивача було визнано винним та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, а саме перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, ввезеного на митну територію України 24.08.2018 року більше ніж на десть діб, що було виявлено на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС.

Разом з тим, позивач вважає, що його неправомірно було пригнуто до адміністративної відповідальності, оскільки 18 грудня 2018 року відповідно до Закону України від 20.11.2018 «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» він здійснив всі митні формальності передбачені Митним кодексом України щодо розмитнення транспортного засобу.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів п. 25 ч.1 ст.4 Митного кодексу України митний режим це комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Положеннями ч. 1 ст. 91 МК України визначено, що переміщення товару у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний або внутрішній транзит, або каботаж.

Відповідно до пп. в) п. 2 ч. 2 ст. 91 МК України митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються від одного пункту, розташованого на митній території України, до іншого пункту, розташованого на митній території України, у тому числі якщо частина цього переміщення проходить за межами митної території України.

Згідно зі ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Отже, скориставшись правом, відповідно до ст. 71 МК України та обравши митний режим транзиту позивач зобов'язувався дотримуватись його умов, визначених ст.ст. 92, 93, 95 МК України.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 95 МК України, до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 24 серпня 2018 року в зоні діяльності Волинської митниці Державної фіскальної служби позивачем на митну територію України через митний пост "Ягодин", в митному режимі "транзит", було ввезено автомобіль «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, який у десятиденний термін з території України не вивезений.

За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що вказане порушення має місце і воно є триваючим, оскільки триваючі правопорушення - це правопорушення, які розпочавшись з якоїсь протиправної дії чи бездіяльності особи, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання покладених на неї обов'язків, при цьому початком такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує покладений на нього обов'язок, або виконує його не в повній мірі чи неналежним чином.

У свою чергу, колегія суддів також враховує, що у свою чергу позивач, завчасно та належним чином викликався до Волинської митниці для надання пояснень щодо порушення термінів транзитного переміщення автомобіля і був повідомлений про те, що у випадку неявки протокол може бути складений без його участі. Крім того, позивач також належним чином повідомлявся контролюючим органом про розгляд справи щодо порушення ним митних правил.

Водночас, колегія суддів зазначає, що 25 листопада 2018 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" № 2612-VIII від 08.11.2018, яикм були внесені зміни до Митного кодексу України, а саме пункт 13 Закону № 2612-VIII вносив зміни до розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, який було доповнено пунктом 9-2 та 9-3 такого змісту: "Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 9-3 установлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вказані норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин та виключають наявність події адміністративного правопорушення, оскільки як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи починаючи з 10 грудня 2018 року позивачем вчинялися дії, спрямовані на розмитнення ввезеного ним автомобіля, відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів" та Закону України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", що набрали чинності 25.11.2018.

Зокрема, судом встановлено, що позивачем було подано до контролюючого органу 18 грудня 2018 року митну декларацію щодо розмитнення автомобіля «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 та згідно з даними наявного у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, останній зареєстровано 20 грудня 2018 року.

При цьому, оскаржуване рішення було прийнято відповідачем 19 грудня 2018 року та набрало законної сили 29 грудня 2018 року, тобто після вчинення позивачем передбачених законодавством дій, які звільняють останнього від відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 470 МК України.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а тому, постанова в справі про порушення митних правил № 7204/20500/18 від 19.12.2018 року про визнання позивача винним у вчиненні порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та притягнення його адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

У свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зауважує, що вказані апелянтом порушення судом першої інстанції вимог процесуального законодавства під час розгляду даної справи не є грубими та не вливають на правомірність рішення прийнятого за наслідком вирішення даного спору.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 07 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

О.А. Губська

Повний текст постанови складено 18 березня 2019 року.