Справа № 200/1106/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 р. Справа№200/1106/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання неправомірними дій, скасування рішення від 17 липня 2018 року № 242, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій стосовно відмови у призначенні пенсії за віком, скасування рішення від 17 липня 2018 року № 242 про відмову у призначенні пенсії за віком, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу період навчання у Торецькому професійному гірничому ліцеї та період проходження строкової військової служби і призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 07 червня 2018 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку згідно зі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 07.06.2018р. з доданими документами.
Зазначає, що до пільгового стажу не враховано період навчання у Торецькому професійному гірничому ліцеї та період проходження строкової військової служби, оскільки, на думку відповідача ОСОБА_1 після звільнення з військової строкової служби в трьохмісячний строк пішов працювати не за набутою професією.
При цьому, в період навчання в ліцеї позивач був працевлаштований на постійну роботу за набутою професією з 15.09.1993 року по 16.12.1993 року. Звільнений з посади був у зв`язку з призовом на строкову військову службу, а не в зв`язку з закінченням навчання, як помилково вважає відповідач.
Таким чином, страховий стаж ОСОБА_1 на думку відповідача складає 24 роки 07 місяців 29 днів, в тому числі: пільговий стаж на підземних роботах, що дає право призначення пенсії на пільгових умовах 21 рік 02 місяці 27 днів. З зазначених підстав позивачеві рішенням від 17 липня 2018 року № 242 відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку за нормами ст. 114 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 18 лютого 2019 року.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.
18 лютого 2019 року розгляд справи відкладено на 12 березня 2019 року.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.
Відповідачем надано письмовий відзив від 12.03.2019 року (а.с. 27-30). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 07.06.2018 року позивач звернувся в управління з заявою № 1669 про призначення пенсії згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до наданих документів до пільгового стажу не зараховано період навчання у Торецькому професійному гірничому ліцеї з 01.09.1990 року по 17.12.1993 року та період проходження строкової військової служби з 22.12.1993 року по 28.06.1995 року.
Після проходження строкової служби ОСОБА_1 з 28.06.1995 року було прийнято на роботу до Дзержинського зеленгоспу на посаду водія, тобто, впродовж трьох місяців позивач розпочав працювати не за набутою професією машиніст електровозу.
Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби, зазначає, що цей період має бути зарахований, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Зазначає, що згідно довідки від 27.03.2018 року, виданою адміністрацією ДП «Дзержинськвугілля» та трудової книжки ОСОБА_1 був звільнений з посади машиніст електровозу підземний 12.12.1993 року. Навчання в ПТУ № 89 за спеціальністю машиніст електровозу підземний згідно диплому серії НОМЕР_1 позивач закінчив 17.12.1993 року. Строкову військову службу позивач згідно військового квитка та довідки Торецького міськвійськомату від 26.06.2018 проходив з 22.12.1993 року.
Зазначає, що позивача було призвано на строкову військову службу не з навчання за фахом у професійно-технічному закладі та не з посади, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За таких обставин позивачеві було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи - 25 років в підземних умовах.
З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 (а.с. 6). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що 07 червня 2018 позивач звернувся до відповідача із заявою № 1669 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за нормами ч. 3 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 32-33).
Рішенням відповідача № 242 від 17 липня 2018 року позивачеві відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку за нормами ч. 3 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з недостатністю пільгового стажу в підземних умовах 25 років (а.с. 8-9).
Відповідно до вказаного рішення, відповідачем не враховано період навчання у Торецькому ПТУ № 89 з 01.09.1990 року по 17.12.1993 року, оскільки після закінчення навчання, а потім після проходження строкової служби ОСОБА_1 з 28.06.1995 року було прийнято на роботу до Дзержинського зеленгоспу на посаду водія. Отже, впродовж трьох місяців позивач розпочав працювати не за набутою професією - машиніст електровозу.
Період проходження строкової військової служби з 22.12.1993 року по 28.06.1995 року не врахований відповідачем, оскільки ОСОБА_1 строкову військову службу розпочав згідно військового квитка та довідки Торецького міськвійськомату від 26.06.2018 з 22.12.1993 року, а звільнився з ДП «Дзержинськвугілля» 12.12.1993 року. Навчання в ПТУ позивач закінчив відповідно до диплому серії НОМЕР_1 17.12.1993 року.
Судом встановлено, що відповідно до диплому серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01.09.1990 року по 17.12.1993 року навчався у ПТУ № 89 м. Артемове Донецької області за спеціальністю машиніст електровозу підземний 3 розряду, електрослюсар підземний 2 розряду (а.с. 13).
У трудовій книжці позивача НОМЕР_3 (а.с. 11-12) та архівній довідці ДП «Дзержинськвугілля» від 27.03.2018 року № 16/372-1 (а.с. 16) по спірних періодах наявні наступні записи:
- 12.09.1992 року по 23.11.1992 року прийнятий на виробниче об`єднання «Дзержинськвугілля» в якості поверхневого учня машиніста електровозу;
- з 24.11.1992 року по 02.12.1992 року навчання в учпункті;
- з 03.12.1992 року по 14.09.1993 року в якості підземного учня машиніста електровозу ШТ з повним робочим днем під землею;
- з 15.09.1993 року по 12.12.1993 року в якості підземного машиністу електровозу ШТ з повним робочим днем під землею;
- з 12.12.1993 року звільнений у зв`язку з проходженням військової служби у лавах ЗСУ за п. 3 ст. 36 КЗпП України.
Отже, спірним питання даної справи є неврахування до пільгового стажу позивача період навчання з 01.09.1990 року по 17.12.1993 року та період несення строкової служби з 22.12.1993 року по 28.06.1995 року.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.
Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача та уточнюючій архівній довідці ДП «Дзержинськвугілля» від 27.03.2018 року належно відображено спірні періоди роботи позивача на вказаному підприємстві з повним робочим днем під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, який є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо періоду навчання позивача в ПТУ № 89 судом встановлено, відповідно до диплому серії НОМЕР_1 позивач з 01.09.1990 року по 17.12.1993 року проходив навчання у вказаному навчальному професійно-технічному закладі за спеціальністю машиніст електровозу підземний.
Відповідно ж до даних трудової книжки позивача та архівної довідки ДП «Дзержинськвугілля» від 27.03.2018р. ОСОБА_1 одночасно з навчанням з 03.12.1992 року по 14.09.1993 року працював у якості підземного учня машиніста електровозу ШТ з повним робочим днем під землею та з 15.09.1993 року по 12.12.1993 року працював у якості підземного машиністу електровозу ШТ з повним робочим днем під землею.
З огляду на вказане вбачається, що позивач був працевлаштований на роботу за набутою в ПТУ№ 89 спеціальністю вже під час навчання.
Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. У відповідності до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації (пункт «д» частини 1).
Поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України «Про освіту» (далі - Закон № 1060-XII).
Згідно з вказаним Законом професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію (стаття 41).
Згідно статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Суд зазначає, що оскільки позивач у період з 01.09.1990 року по 17.12.1993 року навчався в СПТУ № 89 по підготовці по спеціальності машиніст електровозу підземний та під час проходження навчання почав працювати за спеціальністю з 15.09.1993 року, то, вказаний вище період повинен зараховуватися до пільгового стажу, оскільки він безпосередньо пов`язується саме із умовами праці за професією після її здобуття.
Стосовно неврахування відповідачем періоду проходження військової строкової служби в ЗСУ з 22.12.1993 року по 28.06.1995 року суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вказаної вище трудової книжки ОСОБА_1 підставами його звільнення з посади підземного машиністу електровозу ШТ з повним робочим днем під землею виробничого об`єднання «Дзержинськвугілля» вказано п. 3 ст. 36 КЗпП України, згідно з яким, підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.
Наведене доводить, що на момент призову на строкову військову службу позивач працював за професією машиніста електровозу підземного, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 не прийнятих відповідачем спірних періодів навчання в ПТУ № 89 з 01.09.1990 року по 17.12.1993 року та проходження військової строкової служби з 22.12.1993 року по 28.06.1995 року є неправомірною і ці періоди мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не наведено належного обґрунтування правомірності прийнятого рішення, тому рішення відповідача № 242 від 17 липня 2018 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах є неправомірним і підлягає скасуванню.
Прийнявши неправомірне рішення, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.
Відтак, після скасування судом рішення відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 07.06.2018 року № 1669 і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до спеціального стажу спірних періодів праці, навчання позивача та несення стокової служби.
За вимогами ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85200, Доненька область, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 22, ) про визнання неправомірними дій, скасування рішення від 17 липня 2018 року № 242, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати неправомірними дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17 липня 2018 року № 242 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.06.2018 року № 1669 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу період навчання з 01.09.1990 року по 17.12.1993 року в ПТУ № 89 м. Артемове Донецької області та період проходження військової строкової служби з 22.12.1993 року по 28.06.1995 року.
Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 15 березня 2019 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.