Справа № 809/982/18
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/75/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Кухтея Р. В., Онишкевича Р. В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Шумеєм М. В. в порядку спрощеного провадження у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом Дністровського Басейнового Управління водних ресурсів до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2018 року Дністровське Басейнове Управління водних ресурсів звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі Управління ДАБІ в Івано-Франківській області), в якому просило визнати протиправними та скасувати припис головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 від 26 квітня 2018 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 24 травня 2018 року № 8/1009/m.5/2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що виконаний позивачем окремий розділ робочого проекту «Оцінка впливів на навколишнє середовище» суперечить проектній документації, отриманій при направленні звернення про проведення позапланової перевірки Управлінням захисту економіки в Івано-Франківській області. Зазначає, що журнал реєстрації проектної документації не прошитий, не пронумерований, без печатки підприємства, що виключає можливість встановити дату реєстрації проекту та який саме проект було зареєстровано (кількість аркушів, розділи тощо).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржене рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, був належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 квітня 2018 року на підставі звернення Управління захисту економіки в Івано-Франківській області від 26 березня 2018 року № 2312/39-108/02-2018 Управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області видано наказ № 205-П/1009/1.5/2018 «Про проведення позапланового заходу» та направлення № 205/1009/m.7/2018 для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті «Будівництво берегозакріплювальних споруд лівого берега р. Чечва в с. Довге Калуського району Івано-Франківської області».

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки від 26 квітня 2018 року № 205/1009/m.7/2018, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог частини другої статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» у звязку з тим, що виготовлена позивачем проектна документація з будівництва берегоукріплювальних споруд лівого берега річки Чечва в с. Довге Калуського району розроблена з порушеннями пункту 2.1 розділу 2 ДБН А.2.2-1- 1 2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище» та пункту 16 Переліку видів діяльності та обєктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року № 808.

На підставі вказаного акта перевірки 26 квітня 2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил з вимогою усунути виявлені порушення в строк до 26 червня 2018 року шляхом розроблення проектної документації відповідно до вимог ДБН А.2.2-1-2003.

24 травня 2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 8/1009/m.5/2018, якою Дністровське Басейнове Правління водних ресурсів визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 158 580,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що роботи по будівництву берегозакріплювальних споруд проводились позивачем відповідно до проектної документації з урахуванням усіх норм чинного законодавства.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Частиною пятою статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів; реєстрація права власності на обєкт містобудування.

Процедура розроблення проектної документації на будівництво обєктів визначена Порядком розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року № 45 (далі Порядок № 45).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 45 проектні роботи це роботи, повязані зі створенням проектної документації для обєктів будівництва.

Пунктом 9 Порядку № 45 передбачено, що проектна документація на будівництво обєктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці, державних стандартів і правил.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 45 склад та зміст проектної документації обєктів будівництва на всіх стадіях проектування визначаються згідно з будівельними нормами і мають бути достатніми для оцінки проектних рішень та їх реалізації.

Відповідно до пункту 21 цього ж Порядку проектна документація затверджується відповідно до Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 560 (далі Порядок № 560).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 560 перед схваленням та затвердженням проектів будівництва у випадках, визначених статтею 31 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, проводиться експертиза проектів будівництва, а у випадках, визначених Законом України Про інвестиційну діяльність, - державна експертиза інвестиційного проекту, складовою якого є проект будівництва.

Метою проведення експертизи проектів будівництва є визначення якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі до доступності осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження і енергоефективності, кошторисної частини проекту будівництва. Експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва (пункт 6 Порядку № 560).

ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд» встановлюють порядок розроблення матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) у складі проектної документації на нове будівництво, розширення, реконструкцію та технічне переоснащення об'єктів промислового та цивільного призначення, основні вимоги до складу й змісту цих матеріалів.

Пунктами 1.1, 1.2 ДБН А.2.2-1-2003 передбачено, що метою ОВНС є визначення доцільності і прийнятності планованої діяльності і обґрунтування економічних, технічних, організаційних, санітарних, державноправових та інших заходів щодо забезпечення безпеки навколишнього середовища. Матеріали ОВНС надаються у складі проектної документації уповноваженим державним органам для експертної оцінки і повинні всебічно характеризувати результати оцінки впливів на природне, соціальне, включаючи життєдіяльність населення, і техногенне середовище (далі - навколишнє середовище) та обґрунтовувати допустимість планованої діяльності.

Пункт 2.1 ДБН А.2.2-1-2003 визначає підрозділи, які повинен містити розділ ОВНС.

Частиною другою статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва, а саме проектна організація - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як встановлено з матеріалів справи, при розробленні проектної документації «Будівництво берегозакріплювальних споруд лівого берега р. Чечва в с. Довге-Калуське Калуського району Івано-Франківської області» Дністровське Басейнового Управління водних ресурсів одним з розділів передбачено «Оцінка впливів на навколишнє середовище», який містить всі необхідні підрозділи відповідно до ДБН А.2.2-1-2003.

Виготовлена позивачем проектна документація за робочим проектом «Будівництво берегозакріплювальних споруд лівого берега р. Чечва в с. Довге-Калуське Калуського району Івано-Франківської області» була предметом розгляду Комунальним підприємством Івано-Франківської обласної ради «Про-експерт» в частині міцності, надійності та довговічності обєкта будівництва та кошторисної частини, за результатом чого прийнято експертний звіт від 16 жовтня 2015 року № 09-454/15, згідно з яким зроблено висновок про відповідність проектної документації вихідним даним на проектування та зазначено, що після виконання заходів, передбачених проектом, негативної зміни стану природного середовища, а також негативного впливу на водну біоніку не буде.

Більше того, апеляційний суд звертає увагу, що Управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області 29 квітня 2016 року здійснено реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт з будівництва берегозакріплювальних споруд лівого берега р. Чечва в с. Довге-Калуське Калуського району Івано-Франківської області за № ІФ41, а 10 листопада 2016 року реєстрацію Декларації про готовність до експлуатації згаданого обєкта за № ІФ49.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що роботи по будівництву берегозакріплювальних споруд лівого берега р. Чечва в с. Довге-Калуське Калуського району Івано-Франківської області проводились відповідно до проектної документації, виготовленої з врахуванням до встановлених вимог до такої.

Натомість, покликання Управління ДАБІ в Івано-Франківській області на суперечність проектної документації, на підставі якої здійснювались будівництво, наявній в матеріалах справи, не підтверджене жодними доказами, а тому до уваги судом не береться.

Крім того, відповідачем як субєктом владних повноважень не доведено яким чином здійснювалось порівняння проектів і не надано суду іншого проекту, який нібито отриманий від Управлінням захисту економіки в Івано-Франківській області.

У рішенні у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик їх помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Також зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен накладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, відповідачем не доведено допущення Дністровським Басейновим Управлінням водних ресурсів порушення вимог пункту 2.1 розділу 2 ДБН А.2.2-1- 1 2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище» та пункту 16 Переліку видів діяльності та обєктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року № 808, при розробленні проектної документації з будівництва берегоукріплювальних споруд лівого берега річки Чечва в с. Довге Калуського району, а відтак, доцільності вимагати в останнього розробити нову проектну документацію та застосовувати до нього штрафні санкції.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі № 809/982/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків передбачених пунктом 2 частини пятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 18 березня 2019 року.