Справа № 1840/2582/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 р.Справа № 1840/2582/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Яковенка М.М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 (повний текст складено 17.09.2018, головуючий суддя І інстанції Савицька Н.В., м.Суми) по справі № 1840/2582/18 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" (далі - СГТОВ "Хлібороб"), звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис начальника відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування - старшого державного інспектора Венжеги О.І. від 21.06.2018 №446-ДК/0130Пр/03/01/-18.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 по справі № 1840/2582/18 задоволено адміністративний позов СГТОВ "Хлібороб".

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення. Відзив на апеляційну скаргу не надав, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Як свідчать матеріали справи, 21.06.2018 відповідачем на підставі постанови Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області від 08.06.2018 проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні та охороні земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Лебединської міської ради.

Проведеною перевіркою встановлено самовільне використання позивачем на території Лебединської міської ради земельні ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення для ведення особистого товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) з кадастровими номерами :03:010Л545 площею 41,0048 га та :03:010:1544 площею 18,0015 га (загальна площа - 59,0053 га). Дані земельні ділянки самовільно використовуються позивачем під посів кукурудзи, що є порушенням ст.ст.124-125 Земельного кодексу України.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 21.06.2018 № 446-ДК/473/АП/09/01/-18 (а.с.11-12) та акт обстеження земельної ділянки від 21.06.2018 №446-ДК/0135АО/10/01/-18 (а.с.13-14).

На підставі висновків проведеної перевірки начальником відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування - старшим державним інспектором Венжегою О.І. 21.06.2018 винесено припис за №446-ДК/0130Пр/03/01/-18, який позивачем оскаржено до суду. (а.с.15-16).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач призначив перевірку позивача без встановлених законом підстав та провів її із порушенням процедури. У зв'язку з цим документи (рішення), складені за результатами такої перевірки, є протиправними.

При цьому суд першої інстанції відмітив, що під час судового розгляду у даній справі предметом дослідження не були обставини щодо чинності дії договору оренди, наявності чи відсутності підстав для продовження дії договору оренди від 10.06.2011, на підставі якого СТОВ "Хлібороб" здійснює користування земельними ділянками, що стали об'єктом перевірки, оскільки вказане питання не підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля визначено Законом України від 19.06.2003 № 963-IV "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Положеннями ст.4 вказаного Закону встановлено, що об'єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 (далі - Положення № 15), державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. При цьому, об'єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі встановлені статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об'єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено право державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель складати акти перевірки чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель.

Реалізація вказаних повноважень щодо здійснення державного контролю повинна відбуватися у спосіб встановлений законодавством. Закон України №963-IV не визначає підстав та порядку проведення перевірок посадовими особами Держгеокадастру.

Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003 №312, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.12.2003 за №1223/8544, був затверджений Порядок планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель. Зазначений Порядок встановлював процедуру планування та проведення перевірок, оформлення матеріалів за їх результатами, визначав підготовчі заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірки. Зазначений наказ втратив чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 №132.

У подальшому, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 №132, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.03.2013 за №412/22944, був затверджений новий Порядок планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, але вказаний наказ також визнаний таким, що втратив чинність, відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 20.01.2017.

Таким чином на час винесення спірного наказу та проведення перевірки, законодавцем не було розроблено та затверджено окрему процедуру та новий порядок здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства. На даний час питання врегульовані виключно нормами Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

При цьому, вказані накази визначали порядок проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони та використання земель суб'єктами господарювання та були скасовані у зв'язку з невідповідністю їх Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Отже, при здійсненні державного нагляду (контролю) у галузі земельних відносин органи державного нагляду (контролю) повинні керуватися Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Положеннями ст.6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, в тому числі здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням. Безпосередньо відносно вказаних субєктів перевірки складаються відповідні документи, у тому числі розпорядчого характеру, посадовими особами Держгеокадастру.

Відповідно до п.4 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виключно законами визначаються, зокрема, органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); спосіб та форми здійснення заходів, здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Нагляд (контроль) здійснюється шляхом планових та позапланових заходів.

Положеннями ч.2 ст.6 даного Закону визначено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Разом із тим, відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» до 31.12.2018 встановлений мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно зі ст.3 цього Закону позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю): 1) з підстави, передбаченої частиною другою цієї статті (за погодженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності (далі - Державна регуляторна служба); 2) за письмовою заявою суб'єкта господарювання до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; 3) за рішенням суду; 4) у разі настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Позаплановий захід державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав проводиться органом державного нагляду (контролю) за погодженням Державної регуляторної служби.

Для погодження орган державного нагляду (контролю) подає Державній регуляторній службі копію відповідного звернення фізичної особи та обґрунтування необхідності проведення перевірки. Державна регуляторна служба розглядає подані документи та надає погодження або вмотивовану відмову у наданні погодження протягом п'яти робочих днів з дня надходження відповідних документів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області не виконано вимоги щодо погодження проведення перевірки.

З огляду на вищевказане та беручи до уваги встановлені під час судового розгляду обставини щодо призначення перевірки та здійснення перевірки із суттєвим порушенням встановленої законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» процедури, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що наслідком таких порушень є визнання протиправними рішень, прийнятих за результатами такої перевірки.

Жодні доводи апеляційної скарги висновків першої інстанції суду не спростовують.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 по справі № 1840/2582/18 залишити без задоводення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 по справі № 1840/2582/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 березня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5