Справа № 824/441/18
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/441/18

Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк Олег Васильович

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

18 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафної санкції та за зустрічним позовом ФОП ОСОБА_2 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив про стягнення штрафної санкції в сумі 3437,50 грн.

В подальшому до суду надійшов зустрічний адміністративний позов ОСОБА_2 та відзив по даній справі, про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області № 5 від 28.02.2018 року.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року позов задоволено повністю, у задовленні зустрічного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ФОП ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ФОП ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність в м. Чернівцях, вулиця Канівська, будинок 29, у сфері надання рекламних послуг (вид економічної діяльності: рекламні агенства), що зокрема підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Між ФОП ОСОБА_2 та комунальним підприємством "Чернівецьке тролейбусне управління" укладено договір на розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі №350 від 06.02.2017 року, згідно якого (п. 1.1. Договору) ФОП ОСОБА_2 надано для перефарбування тролейбус №350, з правом нанесення на поверхню тролейбуса рекламного зображення "Матадор".

ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 укладено Угоду на розміщення реклами, від 31.01.2017 року.

Згідно Угоди: Замовник - ФОП ОСОБА_3 замовляє, а Виконавець - ФОП ОСОБА_2 зобов'язується, за плату розробити макет, виготовити та розмістити рекламу на узгоджену частину поверхні кузова тролейбуса (ів). Реклама за своїм змістом не повинна суперечити Закону України "Про рекламу" (п.1.1. Угоди). Виконавець розробляє макет рекламного зображення Замовника на поверхні кузова тролейбуса (ів). (п.2.1. Угоди)

Виконавець самостійно проводить нанесення рекламного зображення на зовнішню поверхню тролейбуса(ів). (п.2.5. Угоди)

Виконання сторонами умов даної Угоди, підтверджується актом виконаних робіт, підписаного сторонами. (п.3.4. Угоди).

Виконавець надав Замовнику комплекс послуг та виконав свої зобов'язання по Угоді в повному обсязі, а Замовник в свою чергу замовив та прийняв вказані послуги, що підтверджується погодженим Замовником макетом реклами (із зображенням - салон дверей та вікон "Матадор"), підписаними сторонами Актом виконаних робіт.

04.12.2017 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області, як територіальним органом складено Протокол про порушення законодавства про рекламу від 04.12.2017 року згідно якого зафіксовано, що на скляних (прозорих) поверхнях тролейбусу №350, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом №1 в м. Чернівці, розміщено рекламу, яка не забезпечує безперешкодний огляд з салону тролейбусу, чим порушено вимоги абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу".

З метою з'ясування всіх обставин на адресу Комунального підприємства "Чернівецьке тролейбусне управління" надіслано вимогу № 24.7/04-14-475/14482 від 14.11.2017 року щодо надання інформації та документів щодо розміщення реклами на зовнішніх поверхнях тролейбусів № 343, 344,35,346,348,350, які курсують по маршруту № 1.

30.11.2017 року Головним управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області отримано відповідь від комунального підприємства "Чернівецьке тролейбусне управління" №1560 від 22.11.2017 року з додатками, а саме копіями договорів на розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі.

06.12.2017 року ОСОБА_2 було направлено вимогу від 06.12.2017 року №24.07/04-4892 про надання копії документів до 20.12.2017 року.

На підставі протоколу від 04.12.2017 року посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області ОСОБА_10 прийнято рішення №18 від 08.12.2017 року про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2.

ФОП ОСОБА_2 по справі направлено вимогу від 22.12.2017 року №24.07/04-5578 та запрошення на засідання щодо розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 22.12.2017 року №24.07/04-5576.

29.01.2018 року відповідачу по справі було повторно направлено вимогу від 29.01.2018 року №24.07/04-477 та запрошення на засідання щодо розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 29.01.2018 року №24.07/04-478, які отримані відповідачем 01.02.2018 року.

08.02.2018 року листом №24.077/04-743 повідомлено відповідача про перенесення розгляду справи на 16.02.2018 року.

15.02.2018 року до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області надіслано лист від представника ФОП ОСОБА_2 про перенесення розгляду справи на іншу дату.

Відповідно до подання від 16.02.2018 року розгляд справи перенесено на 28.02.2018 року.

20.02.2018 року відповідачу направлено запрошення на засідання щодо розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 20.02.2018 року №24.07/04-887, яке отримано відповідачем 23.02.2018 року.

28.02.2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, відповідно до якого фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 визнано винною у порушенні абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу".

28.02.2018 року прийнято рішення №5 про порушення абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу" та накладено на фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 штрафні санкції у розмірі 3437,50 гривень.

Зазначене рішення надіслано відповідачу, яке отримано 16.03.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача за первісним позовом, та недоведеності позовних вимог за зустрічним позовом, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон №877) виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Положення Закону №877 встановлюють загальні засади державного нагляду (контролю) по відношенню до всіх сфер діяльності суб'єктів господарювання. Конкретні ж засоби, порядок та процедура здійснення державного нагляду (контролю) можуть встановлюватись спеціальними законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами є Закон України "Про рекламу" від 03.07.1996 № 270/96-ВР. Цей Закон регулює відносини, пов'язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України (ч. 1 ст. 2 Закону № 270/96).

Наведені вище норми Закону №877 вказують на те, що виключно законами встановлюються органи та їх повноваження. При цьому, суб'єкт владних повноважень у своїй діяльності керується не тільки цим Законом №877, а і іншими нормативно - правовими актами (законами), які визначають повноваження щодо виявлення і запобігання порушення вимог законодавства та забезпечення інтересів суспільства, в тому числі і в частині надання належної якості послуг. (ст.1, ст.4 Закону №877)

В силу п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 270/96 контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Вимогами п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою КМУ №667 від 02.09.2015 року (далі - Положення) встановлено, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику (окрім іншого), у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

За змістом ч. 4 п. 9 Положення, одним із основних завдань Держпродспоживслужби є здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, та прийняття рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, а також про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року №1023-XII (далі - Закон №1023) спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів.

Статтею 1 Закону № 270/96 визначено, що реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Нормами ч. 4 ст. 18 Закону № 270/96 (окрім іншого) передбачено, що забороняється розміщувати рекламу на скляних (прозорих) поверхнях транспортних засобів, за винятком випадків, коли для цього використовуються матеріали, які забезпечують безперешкодний огляд з салону транспортного засобу.

Як встановлено з матеріалів справи, посадовими особами Держпродспоживслужби відповідно до протоколу від 04.12.2017 року задокументовано те, що на скляних (прозорих) поверхнях тролейбусу № 350, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом № 1 в м. Чернівці, на час перевірки розміщено рекламу, яка не забезпечує безперешкодний огляд з салону тролейбуса. Вказаний факт зафіксовано за допомогою фотозйомки, що є додатком до протоколу про порушення законодавства про рекламу.

На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень;

приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов'язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи.

Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право:

бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону;

подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду (стаття 26 Закону №270/96).

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693.

У відповідності до п. 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду (п. 12 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу).

Згідно з п. 9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу встановлено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Пунктом 14 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу передбачено, що Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

За правилами п. 16 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку (п. 18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу).

Відповідно до встановлених обставин справи вбачається, що посадовими особами Держпродспоживслужби дотримано наведені вище критерії, які стосуються процедури документування та розгляду матеріалів про порушення законодавства про рекламу.

Стосовно посилань відповідача за первісним позовом про відсутність посвідчень (направлень) на здійснення заходу при здійсненні державного нагляду (контролю та відсутність приписів чи інших розпорядчих документів щодо усунення виявлених порушень, суд зазначає наступне.

При цьому, аргументи відповідача за первісним позовом є обґрунтованими в частині того, що чинні нормативно-правові акти не містять визначеної процедури проведення контрольних заходів у сфері реклами, щодо планових чи позапланових перевірок. Разом з тим, законодавчо не встановлено підстав для проведення контрольних заходів, яким чином особу повідомляють про проведення контрольного заходу та інше.

Водночас, Порядком № 693, передбачено певну процедуру розгляду справ у сфері порушень законодавства про рекламу. В загальному вигляді така процедура складається з 5 етапів: 1) складання протоколу про порушення законодавства про рекламу, в якому фіксуються виявлені порушення, 2) за наявності ознак порушення законодавства про рекламу прийняття рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, 3) отримання контролюючим органом на вимогу усних або письмових пояснень, іншої інформації про порушення законодавства про рекламу, 4) розгляд справи і 5) прийняття рішення про накладення штрафу.

Той факт, що законодавчо не встановлено спосіб і процедуру попередження суб'єкта перевірки, про проведення контрольного заходу, не є свідченням того, що посадові особи Держпродспоживслужби діяли не в спосіб і не в межах визначених законодавством.

Наведені норми чітко визначають процедуру перевірки, яка розпочинається з етапу складення протоколу. При цьому, суб'єкт владних повноважень немає на меті перевіряти господарську діяльність суб'єкта перевірки, а документує виключно факт порушення. Саме з цією метою законодавець в наступних етапах процедури перевірки визначив такий етап, як розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, на якому суб'єкт перевірки має можливість спростувати наявність складу правопорушення.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи ОСОБА_2 в частині того, що жодних підстав для проведення позапланової перевірки, в т.ч. фактів порушення прав будь-якого споживача у Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області не було; жодних посвідчень (направлень) на здійснення заходу при здійсненні державного нагляду (контролю) не видавалось.

Що стосується інших обґрунтувань відповідача за первісним позовом, в частині не винесення припису чи іншого розпорядчого документу щодо усунення виявлених порушень, слід зазначити наступне.

Як вже зазначалось, право суб'єкта владних повноважень щодо винесення припису визначено в ч. 2 ст. 26 Закону № 270/96.

Норми ч. 2 ст. 26 Закону № 270/96, які стосуються винесення припису не є імперативними, оскільки такі норми не визначають правил поведінки суб'єкта владних повноважень, які для нього є обов'язковими, і відступати від цих правил суб'єкт не може. Разом з тим, таке право, як винесення припису теж не є абсолютним, оскільки воно настає тільки у випадку наявного і доведеного складу правопорушення.

Отже, фінансова санкція за вчинене правопорушення та припис про усунення причин і умов порушення є окремими видами реагування. Іншими словами, припис, як акт індивідуальної дії спрямований на усунення причин і умов вчиненого правопорушення, а санкція це вид покарання, який несе особа за таке порушення. Відтак, необґрунтованими є доводи відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним).

Крім того, безпідставними є і обґрунтування наведені представником ОСОБА_2, щодо припису ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області № 30 від 19.08.2017 року, винесеним по іншому факту порушення - на директора закладу "Fun House" щодо реклами на троллейбусі № 348 та приписом від 23.06.2017 року № 2 винесеним на ФОП ОСОБА_2 щодо реклами на тролейбусі № 345, оскільки такі приписи не стосуються предмету спору в цій справі. Окрім того, як зазначено вище, припис є окремим видом реагування суб'єкта владних повноважень щодо вчиненого правопорушення.

Стосовно іншої частини обґрунтувань відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) в частині фотофіксації вчиненого правопорушення, слід зазначити наступне.

В ході судового розгляду справи позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним) в підтвердження своїх обґрунтувань надано кольорові фото, які містять дату "2017-12-4".

З матеріалів справи встановлено, що ці фото є ідентичними з фото чорно-білого формату, які долучені посадовими особами Держпродспоживслужби до матеріалів перевірки - протоколу про порушення законодавства про рекламу.

Дослідивши фото кольорового формату, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що інформація на цих фото містить дійсні обставини справи, які вказують на те, що на скляній поверхні тролейбусу нанесено рекламу, яка не забезпечує безперешкодний огляд.

Відтак, такі докази - як фото, є належними та допустимими у спірних правовідносинах, а тому доводи відповідача за первісним позовом є безпідставними в частині того, що по фотокартках неможливо встановити наявність факту правопорушення. Крім цього, є безпідставними посилання відповідача про те, що на час розгляду справи про правопорушення посадовими особами не з'ясовано чи усунено порушення, виявлені під час здійснення заходу нагляду (контролю). По своїй суті, склад правопорушення, який інкриміновано ОСОБА_2 є усіченим і вважається завершеним з часу вчинення цього порушення.

В свою чергу, до матеріалів справи долучено лист т.в.о КП "Чернівецьке тролейбусне управління" ОСОБА_6, в якому вказується про те, що після розміщення реклами, зовнішня поверхня тролейбусу була заклеєна рекламою "Матадор", згідно погодженого макету, при цьому задня частина тролейбусу була заклеєна "оракалом", що не обмежує безперешкодний огляд з салону тролейбусу.

Однак, суд першої інастанції вірно відхилив такий доказ з огляду на те, що лист КП "Чернівецьке тролейбусне управління" в даних правовідносинах є недопустимим доказом, оскільки не містить достовірної інформації про обставини справи, яка за законом має бути підтверджена певними засобами доказування. Підтвердженням цього також являється і той факт, що уповноваженою особою правочину при укладені договору на розміщення зовнішньої являвся директор КП "Чернівецьке тролейбусне управління" ОСОБА_7, а не т.в.о ОСОБА_6

Також, з аналогічних підстав судом було відхилено як недопустимий доказ - висновок спеціаліста від 27.07.2018 року, який долучено судом до матеріалів справи за клопотанням представника ОСОБА_2, оскільки в даному висновку вказується про те, що надані "спеціалісту" фотоматеріали не дають можливості встановити ступінь прозорості сфотографованих поверхонь.

Оцінюючи вказаний висновок спеціаліста, слід зазначити і те, що він наданий особою, яка не призначалась судом як спеціаліст, що суперечить ч. 1 ст. 70 КАС України. А саме, спеціалістом є та особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов'язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо).

В силу ч. 4 ст. 27 Закону № 270/96, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у ст. 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: (окрім іншого) розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

За змістом п. 20 Порядку №693 сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Оскільки відповідачем за первісним позовом не сплачено штрафну санкцію у добровільному порядку відповідно до зазначених вище норм законодавства, то штраф у сумі 3437,50 грн. підлягає стягненню у судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.