Справа № 640/12100/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 р.Справа № 640/12100/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гончар Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Нев'ядомський Д.В., вул. Блюхера, 7б, м. Харків, Харківська, 61168, повний текст складено 11.01.19 року по справі № 640/12100/18

за позовом ОСОБА_3

до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0396/80700/17,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №0396/80700/17 від 18.07.2017 р. за ст. 485 Митного Кодексу України у відношенні ОСОБА_3

В обгрунтування адміністративного позову, позивач зазначала, що 19.04.2017 року до митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС позивач, як митний брокер (декларант) ТОВ «Франко Трейд» подала для митного оформлення електронну митну декларацію №807170/2017/308047 в режимі «ІМ 40 АА» на товари, у тому числі товар №46 «частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705:- радіатори та їх частини...». Торгівельна марка - НС Cargo. Країна виробник -TW. Виробник: Holger Christiansen A/S A Bosch Group Company. Код товару згідно УКТ ЗЕД «», ставка мита 0%, що надійшов на адресу ТОВ «Стратерок» з республіки Польща за контрактом від 01.04.2016 р. №16, інвойсу від 06.03.2017 року №2709496, накладної CMR від 29.03.2017 №169064. Харківською митницею ДФС було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0396/80700/17 від 18.07.2017 р. за ст. 485 Митного Кодексу України у відношенні ОСОБА_3 Позивач вважає зазначену постанову протиправною та незаконною.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0396/80700/17 - відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 19.04.2017 року до митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «Франко Трейд» ОСОБА_3 на підставі договору №152-ДФТ про надання послуг з декларування товарів та інших предметів, які переміщуються через митний кордон України, укладеного 20.02.2017 року з TOB «СТАРТЕРОК», для митного контролю та митного оформлення було подано електронну митну декларацію №807170/2017/308047 в режимі «IM 40АА» на товари «запасні частини до транспортних засобів», у тому числі товар №46: «частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705: - радіатори та їх частини...». Торгівельна марка - НС Cargo. Країна виробник- CN. Виробник: Holger Christiansen A/S A Bosch Group Company. Код товару згідно з УКТЗЕД «», ставка мита 0%, що надійшов на адресу ТОВ «Стартерок» (м. Харків, пр. Маршала Жукова, 6.7) з Республіки Польща на підставі контракту від 01.04.2016 року №16, інвойсу від 06.03.2017 року №2709496, накладної CMR від 29.03.2017 №169064.

Під час проведення митного контролю задекларованого товару, за результатами застосування системи управління ризиками, використання якої передбачено статтями 320, 337, 361-363 Митного кодексу України, була визначена митна процедура по контролю перевірки правильності класифікації товарів.

19.04.2017 за результатами спрацювання АСАУР було направлено запит № 57 до відділу класифікації товарів Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Харківської митниці ДФС.

За результатами розгляду запиту, відділом надано рішення про визначення кодів товарів № KT-UA-2017 від 28.04.2017.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.09.2013 №584-VII „Про Митний тариф України" , а саме, з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД.

При класифікації товару також враховано вимоги "Пояснень до УКТЗЕД", затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401.

У відповідності з вимогами УКТЗЕД у товарній підкатегорії класифікуються частини автомобілів - радіатори.

Документи, які були подані імпортером, містять інформацію, що радіатори кондиціонерів є частинами кондиціонерів автомобілей.

Відповідно до вимог УКТ ЗЕД, установки кондиціонування повітря, в тому числі автомобільні, класифікуються у товарній позиції 8415.

Відповідно до пояснень до товарної позиції 8415 УКТЗЕД, камери охолодження установок для кондиціонування повітря класифікуються у товарній позиції 8418 згідно з УКТЗЕД.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись правилами 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД митного тарифу України, текстом пояснень до УКТ ЗЕД, зазначений товар класифіковано в товарній підкатегорії згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного мита - 6%).

Таким чином, під час проведення перевірки відомостей, заявлених декларантом ОСОБА_3 в ЕМД №807170/2017/308047 від 19.04.2017, відповідно до Рішення про визначення коду товару від 28.04.2017 року № КТ- UA-2017 винесеного відділом класифікації товарів УАМП Харківської митниці ДФС, встановлено, що товар №46 в дійсності має найменування: «Радіатори (конденсатори) кондиціонерів транспортних засобів...» та відповідає коду згідно з УКТЗЕД «», ставка мита 6%. У зв'язку зі зміною коду товару ставку мита було збільшено, внаслідок чого виявлено, що вказані протиправні дії декларанта ОСОБА_3 призвели до недобору митних платежів на загальну суму 6769,74 гривень, відповідно до розрахунку по курсу Національного Банку України на день подання митної декларації до митного оформлення.

Враховуючи, що декларант ОСОБА_3 згідно зі своїми посадовими обов'язками повинна надавати органу доходів і зборів достовірні відомості про заявлений до митного контролю та оформлення товар, але в порушення вимог ст.ст. 257, 266 МК України не заявила за встановленою формою необхідних для здійснення митного контролю правдивих відомостей стосовно оподаткування товару, вбачаються достатні дані, які вказують на те, що особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «Франко Трейд» ОСОБА_3 під час подання в Харківську митницю ДФС ЕМД №807170/2017/308047 від 19.04.2017 було вчинено дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, тобто вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

У зв'язку з чим, заступник начальника Харківської митниці ДФС Левада В.П. 18.07.2017 року виніс постанову у справі про порушення митних правил №0396/80700/17, якою ОСОБА_3 визнав винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20309,22 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача на момент здійснення декларування товару за ЕМД №807170/2017/308047 від 19.04.2017 були наявні усі документи, які містили усі відомості щодо фізичних характеристик вказаних товарів в обсязі, достатньому для їх належного декларування. Однак, всупереч вимогам митного законодавства, під час декларування цих товарів позивачкою не була відображена уся належна інформація, що призвело до неправомірного зменшення митних платежів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Стаття 458 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статей 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно зі ст. 319 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за з'явлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об'єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, зокрема щодо несплати митних платежів у строк, встановлений законодавством.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України може характеризуватись як умисною, так і необережною формами вини.

Відповідно до ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частинами 3, 5 статті 265 МК України передбачено, що підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в органах доходів і зборів України.

Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 8 ст. 257 МК України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

Зокрема, відповідно до п.п. г п.5 ч.8 ст. 257 МК України, до декларації декларантом вносяться відомості про код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 4 статті 266 МК України визначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 13 статті 264 МК України визначено, що документи, відомості про які зазначені в митній декларації, повинні зберігатися декларантом або уповноваженою ним особою протягом не менше ніж 1095 днів. Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену цим Кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації, за знищення або втрату документів, відомості про які зазначені в митній декларації, до закінчення строку зберігання, передбаченого цією частиною.

За приписами статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Згідно з п.п. а п. 1 ч.1 ст. 291 МК України обов'язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) при здійсненні митного оформлення товарів - з моменту закінчення митного оформлення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 289 МК України обов'язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов'язання.

Положеннями ч.14 ст. 354 МК України визначено, що в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов'язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки відомостей, заявлених декларантом ОСОБА_3 в ЕМД №807170/2017/308047 від 19.04.2017, відповідно до Рішення про визначення коду товару від 28.04.2017 року № КТ- UA-2017 винесеного відділом класифікації товарів УАМП Харківської митниці ДФС, встановлено, що товар №46 в дійсності має найменування: «Радіатори (конденсатори) кондиціонерів транспортних засобів...» та відповідає коду згідно з УКТЗЕД « », ставка мита 6%. У зв'язку зі зміною коду товару ставку мита було збільшено, внаслідок чого виявлено, що вказані протиправні дії декларанта ОСОБА_3 призвели до недобору митних платежів на загальну суму 6769,74 гривень, відповідно до розрахунку по курсу Національного Банку України на день подання митної декларації до митного оформлення.

Так, декларант ОСОБА_3 згідно зі своїми посадовими обов'язками повинна надавати органу доходів і зборів достовірні відомості про заявлений до митного контролю та оформлення товар, але в порушення вимог ст.ст. 257, 266 МК України не заявила за встановленою формою необхідних для здійснення митного контролю правдивих відомостей стосовно оподаткування товару, вбачаються достатні дані, які вказують на те, що особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «Франко Трейд» ОСОБА_3 під час подання в Харківську митницю ДФС ЕМД №807170/2017/308047 від 19.04.2017 було вчинено дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, тобто вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Отже, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що у позивача на момент здійснення декларування товару за ЕМД №807170/2017/308047 від 19.04.2017 були наявні усі документи, які містили усі відомості щодо фізичних характеристик вказаних товарів в обсязі, достатньому для їх належного декларування. Однак, всупереч вимогам митного законодавства, під час декларування цих товарів позивачкою не була відображена уся належна інформація, що призвело до неправомірного зменшення митних платежів.

З урахуванням встановлених у справі обставин та з огляду на зміст наведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії позивача охоплюються диспозицією статті 485 Митного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №0396/80700/17 від 18.07.2017 р. винесена відповідачем правомірно та у відповідності до діючого законодавства.

З урахуванням відсутності факту порушення прав позивача, колегіся суддів не застосовує положення ст. 123 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2019 року по справі № 640/12100/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова О.М. Калитка