Справа № 240/5792/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Житомир справа № 240/5792/18

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2017 з урахуванням при обчисленні пенсії зміни розміру посадових окладів осіб начальницького складу управлінь Державної пенітенціарної служби України, встановленого на підставі Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України № 1036 від 28.12.2016 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294" та довідки № 3.3/680 від 15.10.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та стягнути заборгованість у розмірі 10920,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 01.10.2002 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" йому призначена пенсія за вислугу років. 23.09.2018 дізнався, що постановою КМУ №1036 від 28.12.2016 збільшено посадові оклади осіб начальницького складу установ виконання покарань, у зв'язку з чим через адвоката звернувся за отриманням довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, яку отримав 15.10.2018. 07.11.2018 звернувся із заявою до ГУПФУ в Житомирській області щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки № 3.3/680 від 15.10.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, однак отримав відмову, яка обґрунтована відсутністю підстав для перерахунку пенсії з 01.01.2017, адже постановою КМУ №103 передбачено здіснення перерахунку з 01.01.2018 та зокрема, відповідач посилався на те, що урядом не приймалося рішення про проведення перерахунку пенсій для осіб, які звільнені з органів Державного Департаменту України з питань виконання покарань з 01.01.2017. Позивач зазначив, що має право на перерахунок пенсії враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України № 1036 від 28.12.2016 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294" та статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку є неправомірними.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з проведення судового засідання та викликом учасників справи на 07.02.2019.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі, направлено до суду відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Заперечуючи проти пред'явлених позовних вимог відповідач стверджує, що вимоги позивача суперечать чинному порядку проведення перерахунку пенсії, адже відповідно до положень Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 повідомлення від Міністерства юстиції України про виникнення підстав для перерахунку пенсій у зв'язку із прийняттям постанови КМУ від 28.12.2016 №1036 ПФУ не отримував та, відповідно, не надсилав своїм головним управлінням повідомлення про необхідність направлення списків. Головні управління, в свою чергу, не направляли відповідні списки до уповноважених структурних підрозділів для формування довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій, тому, на думку відповідача, у Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України були відсутні правові підстави для виготовлення довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсій. Поміж іншого, відмітив, що у разі звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії 07.11.2018, такий перерахунок може бути проведений з 01.12.2018, в силу вимог ч.2 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Також відповідач зазначив, що вимога про стягнення 10920,00 грн є безпідставною, адже не є різницею між виплаченою та перерахованою пенсією, а є різницею між сумою основних видів грошового забезпечення до 01.01.2017 та після 01.01.2017 обчисленою за 12 місяців.

Позивач прибув до суду та подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Установлено, що ОСОБА_1 проходив службу в установі Державного департаменту України з питань виконання покарань.

З 1 січня 2007 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На адвокатський запит від 05.10.2018 до начальника Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, 15.10.2018 позивачу була видана довідка про грошове забезпечення для перерахунку пенсії із зазначенням нового посадового окладу -1450,00 грн, який було встановлено з 01.01.2017 співробітникам установ виконання покарань за займаною на день звільнення зі служби позивачем посадою.

07.11.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1036 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. №1294" та на підставі довідки Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України №3.3/680 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.11.2018 №С-4710,349 ОСОБА_1 повідомлено про те, що, оскільки, урядом не приймалось рішення про проведення перерахунку пенсії для осіб, які звільнені з органів Державного департаменту України з питань виконання покарань з 01.01.2017, тому підстав для проведення перерахунку пенсії немає.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач за захистом порушеного права звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 3 ст. 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до абзацу першого преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (зі змінами та доповненнями) цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Також у преамбулі вказаного Закону закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (зі змінами та доповненнями), особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Перерахунок раніше призначених пенсій врегульовано статтею 63 вказаного Закону.

Частиною 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отож, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 06.07.2016 по справі № 2-а/638/70/15.

Одночасно суд ураховує, що частину четверту статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, у редакції наведеного вище змісту, викладено Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2017.

Пунктом 9 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, було встановлено, що до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Судом установлено, що грошове забезпечення для обчислення пенсії позивачу складалося з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років, надбавки за ОУС, за таємність,100 % надбавка відповідно до указу Президента України від 23.02.2002 № 173.

З 01 січня 2008 року грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної службою установлено Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до прийнятої Кабінетом Міністрів України постанови від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з 01 січня 2008 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведений відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1

28 грудня 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1036 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N 1294", яка набрала законної сили 1 січня 2017 р.

Зазначеною постановою Кабінет Міністрів України вніс зміни у додатки до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 щодо врегулювання питання грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, установ виконання покарань та Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому необхідно відмітити, що з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1036 від 28.12.2016 склад грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу не змінився, але збільшився його розмір.

Пунктом першим Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 (у редакції, чинній на 01.01.2017, далі - Порядок) установлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

У відповідності до п. 2 Порядку, на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Згідно зі положеннями п. 3 Порядку на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п'ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

За наведених обставин, суд вважає, що збільшення грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, установ виконання покарань та Державної кримінально-виконавчої служби з 01.01.2017 було безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача. При цьому саме постанова Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 з 01 січня 2017 р. була тим рішенням Кабінету Міністрів України, яке за приписами Порядку та норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", слугувала підставою для перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Аналіз наведених норм щодо порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» свідчить про те, що Порядком встановлена наступна послідовність дій: Державна пенітенціарна служба повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Разом з цим суд відмічає, що в силу приписів п. 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання (абз. 1 п. 4 вищезгаданого Порядку).

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, зокрема довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера - заявника.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13, у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 686/15836/16-а.

Як встановлено вище, позивачу Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України була видана довідка №3.3./680 від 15.10.2018 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, відповідно до якої грошове забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2017 (день, з якого змінено розмір грошового забезпечення особам, які проходять військову та іншу службу) за посадою старший оперуповноважений оперативного відділу Житомирської виправної колонії №4, яку ОСОБА_1 обіймав на день звільнення зі служби 30.09.2002, становить: посадовий оклад - 1450,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник внутрішньої служби - 130,00 грн, надбавка за вислугу років (40%) - 632,00 грн, всього: 2212,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, отримавши довідку про грошове забезпечення, звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку на підставі постанови КМУ від 28 грудня 2016 року №1036 та вказаної довідки Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України №3.3./680 від 15.10.2018. Проте листом від 21.11.2018 відповідач відмовив у проведенні перерахунку, оскільки Урядом не приймалось рішення про проведення перерахунку пенсії для осіб, які звільнені з органів Державного департаменту України з питань виконання покарань з 01.01.2017. При цьому жодних зауважень щодо оформлення та складення наданої позивачем довідки не вказано.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки №3.3./680 від 15.10.2018 з підстав, зазначених у листі від 21.11.2018, є протиправними та такими, що порушують гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення.

Стосовно періоду перерахунку пенсії, то суд ураховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 01.07.2014 у справі №21-244а14, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Частиною 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Право на перерахунок у позивача виникло у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1036 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294», якою було підвищено розмір грошового забезпечення військовослужбовцям, у тому числі на посаді, на якій працював позивач з 01.01.2017, що у відповідності до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», дає позивачу право на перерахунок пенсії з 01.01.2017.

Оскільки перерахунок пенсії на підставі Постанови №1036 позивачу не проведений з вини органу пенсійного фонду, цей перерахунок відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262 має бути проведений з дати виникнення права на нього без обмеження строком, тобто з 01.01.2017.

За наведених обставин, суд вважає, що порушене право позивача на перерахунок пенсії з 1 січня 2017 року має бути відновленим.

Аргументи відповідача, наведені у відзиві, зазначених висновків суду не спростовують. Твердження відповідача щодо відсутності вини органу Пенсійного фонду в не проведенні перерахунку з 01.01.2017 суд оцінює критично, оскільки судом з'ясовано, що Голова комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України листом від 12 січня 2017 року № 4/4-83-Тл/2-17 проінформував Пенсійний фонд України про те, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28 грудня 2016 року № 1036 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294», якою з 1 січня 2017 року підвищено посадові оклади рядового та начальницького складу міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, установ виконання покарань та Державної кримінально-виконавчої служби. У свою чергу, не повідомлення Пенсійним фондом України Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про підстави проведення перерахунку пенсій не спростовує права позивача на перерахунок пенсії з дотриманням, строків визначених ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ.

Разом з цим, суд наголошує, що з 01 березня 2018 року грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу установлено постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 визнано такими, що втратили чинність, постанови Кабінету Міністрів України, зокрема, від 7 листопада 2007 р. N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та від 28 грудня 2016 р. N 1036 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N 1294".

У свою чергу, із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.10.2018 № С-4319 та від 21.11.2018 № С-4710,349 слідує, що з 01.01.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

Втім, проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 не позбавляє його права на здійснення перерахунку розміру пенсії з 01.01.2017 внаслідок набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1036 від 28.12.2016, яка була чинною до 01.03.2018.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, суд зважає на правову позицію Європейського Суду з прав людини у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) щодо принципу юридичної визначеності, який означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань (недофінансування) для уникнення відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію чи прийняли закон, то така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на викладене, а також з метою повного захисту прав позивача, суд зобов'язує відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 01 січня 2017 року до 31 грудня 2017 року відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі наданої довідки Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №3.3/680 від 15.10.2018.

Разом з цим, суд вважає необґрунтованою позовну вимогу позивача в частині стягнення заборгованості з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оскільки обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

При цьому суд звертає увагу на те, що права позивача в частині нарахування та виплати недоотриманих сум пенсії на час розгляду даної справи не порушені, оскільки перерахунок пенсії не проведено, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

Також суд погоджується із твердженнями відповідача, наведеними у відзиві, що визначена позивачем сума не є заборгованістю Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області по нарахованій та невиплаченій різниці між виплаченою та перерахованою пенсією позивачу, а є лише різницею між сумами основних видів грошового забезпечення до 01.01.2017 та після 01.01.2017, обчисленою за 12 місяців (з 01.01.2017 по 31.12.2017).

З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що позов необхідно задовольнити частково.

В силу приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 704,80 грн необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі довідки виданої Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 3.3/680 від 15.10.2018, з 01 січня 2017 року до 31 грудня 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 704,80 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко