Справа № 420/6164/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6164/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал Солюшинс груп» до Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними, скасування рішень та зобов'язання здійснити дії по реєстрації податкових накладних,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал Солюшинс груп» до Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить:

визнати протиправними та скасувати Рішення Державної фіскальної служби №908551/40352311 від 07.09.2018 року та №877618/40352311 від 10.08.2018 року;

зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал Солюшинс груп» №74 від 11.12.2017 року та №82 від 12.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивач може здійснювати виробництво електромонтажних та інших пристроїв для подальшої реалізації різним контрагентам по мірі надходження заявок на поставку від них. З моменту виробництва товару до моменту їх реалізації товар розміщується на орендованих складських приміщеннях (договори оренди нерухомого майна та оренди транспорту додаються).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до вказаних приписів, ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» складено податкові накладні №74 від 11.12.2017 року та №82 від 12.12.2017 року, які були направлені в той же день для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказані податкові накладні були прийняті, але реєстрацію зупинено. Позивачем отримано квитанції про зупинку реєстрації, в яких було вказано, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації п/н в ЄДРПН, затверджених наказом МФУ від П.06.2017 року № 567.

Державною фіскальною службою прийнято Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №908551/40352311 від 07.09.2018 року та №877618/40352311 від 10.08.2018 року. Вказаними рішеннями ДФС України відмовлено у реєстрації вказаних податкових накладних на підставі того (як зазначене в Рішенні), що Позивачем були ненадані копії документів, а саме: стосовно ПН №74 не надано розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків ,а стосовно ПН №82 не надано розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податків для здійснення операції, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки- фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідач посилається на п.1 п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567.

Проте, податковий орган грубо порушує норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним не зазначено у Квитанції № 1 конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Фіскальним органом у Квитанції №1 зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом № 567. Натомість, підпункт 201,16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Щодо критерію зазначеного в квитанції №1 (невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД), слід зазначити, що даний критерій не відповідає жодному критерію визначеному в пункті 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567.

Пунктом 2 постанови КМУ №117 від 21.02.2018 року встановлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 р. зупинено реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до ПКУ та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», та які станом на 1 грудня 2017 р. не подали пояснень і копій документів до таких ПН/РК, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку - коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Позивачем надані первинні документи та пояснення в підтвердження здійснення господарських операції за податковими накладним №74 та №82, проте вони не враховані податковим органом.

А тому, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №908551/40352311 від 07.09.2018 року та №877618/40352311 від 10.08.2018 року є нечіткими, необґрунтованими, немотивованими, відповідачем не надано будь-яких документів, які були підставою для прийняття вказаних рішень, які б містили мотиви та обґрунтування їх прийняття.

Згідно до п.19 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію ПН/РК;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію ПН/РК (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК.

На думку позивача, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №74 від 11.12.2017 та №82 від 12.12.2017, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 30.11.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником відповідача Державної фіскальної служби України 11.12.2018 року, що підтверджується про вручення поштового відправлення за трек-номером ДКС Одеса 018.

Ухвалою суду 20.12.2018 року задоволено клопотання представника позивача та призначено розгляд справи №420/6164/18 в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні 16.01.2019 року розглянуто заяву представника позивача від 02.01.2019 року за вх. №40/19 та залучено до участі у справі другого відповідача - Головне управління ДФС України в Одеській області.

31.01.2019 року за вх. №3642/19 представником відповідачів Головного управління ДФС в Одеській області та Державної фіскальної служби України Мунтян Є.О. (за довіреністю) надано відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Згідно з пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, податковим органом була зупинена реєстрація податкових накладних ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» №74 від 11.12.2017 року, №82 від 12.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надіслав (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до рішення комісії ГУ ДФС України в Одеській області від 10.08.2018 року №877618/40352311 було відмовлено у реєстрації, оскільки встановлено відсутність:

договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойсу, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків

Відповідно до рішення комісії ГУ ДФС України в Одеській області від 07.09.2018р. №908551/40352311, було відмовлено у реєстрації податкових накладних, підставою для відмови стало не надання платником податків розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Вичерпний перелік документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Такий перелік затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, та передбачає надання платником податків для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв необхідно надати:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної було відправлено засобами електронного зв'язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, оскільки, позивачем все одно не дотримано підпункті 1 пункту 6 Критеріїв затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, прийняті комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. - є повністю обґрунтованими.

11.02.2019 року за вх. №4896/19 представником позивача ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» Лемещук О.В. надано відповідь на відзив, яка обґрунтована наступним.

По-перше: Відповідно до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567, податковим органом не виділено чіткого критерію до якого віднесено позивача, а тому платник податків не мав змоги визначити, який саме перелік документів йому необхідно надати.

По-друге: Відповідач зазначає, що ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» не було надано:

договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойсу, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

На думку позивача, платник податків не повинен надавати всі без включення документи, адже, в залежності від виду діяльності оформлюються відповідні первинні документи, і саме законодавець і передбачив вимогу до податкового органу при зупинці реєстрації, зазначити, які документи повинен надати платник податків.

По-третє: Відповідачем не підтверджено обґрунтованості прийнятих рішень. Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування затверджено Постановою КМУ від 21.02.2018 року. Податковий орган при прийнятті рішення щодо реєстрації або відмови в реєстрації податкової накладної повинен керуватись «Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Розгляд зазначеного питання відбувається на засіданні Комісії, яке оформлюється відповідним протоколом.

Відповідачами не надано жодних доказів (протоколу засідання), що підтвердили факт прийняття рішень Комісією відповідно до чинних норм Законодавства.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал Солюшинс груп» (ТОВ «Індастріал Солюшинс груп») є юридичною особою приватного права, код за , знаходиться за адресою: 65016, Одеська область, м. Одеса, вул. Макаренко, будинок 2 А, кв. 173.

Юридична особа створена 17.03.2016 року та з 18.03.2016 року знаходиться на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (а/с. 82-90).

Види діяльності, які ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» виконує відповідно до Національного класифікатора України «Класифікація видів економічної діяльності» (КВЕД) ДК: 27.32 Виробництво інших видів електронних і електричних проводів і кабелів; 27.33 Виробництво електромонтажних пристроїв; 27.40 Виробництво електричного освітлювального устаткування; 27.90 Виробництво іншого електричного устаткування; 26.51 Виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації (основний); 27.12 Виробництво електророзподільчої та контрольної апаратури; 27.31 Виробництво волоконно-оптичних кабелів; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

В рамках вказаного напрямку діяльності, між ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» (Постачальник) та Колективне підприємство «Будова» (Покупець) 25.05.2017 року укладено договір поставки №250517, відповідно до умов якого Постачальник поставляє товар за заявкою Покупця. Заявка покупця може бути здійснена із застосуванням телефонного, поштового зв'язку або через представника Постачальника (а/с. 55-62).

За даним Договором, Постачальник зобов'язується на замовлення Покупця постачати електротехнічне обладнання (товар), а Покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Строк передачі Покупцеві окремих партій замовленого товару погоджується та визначається Сторонами у специфікаціях, що становлять невід'ємну частину цього Договору.

Товар вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем:

по кількості у відповідності із кількістю, вказаною у Специфікації;

по якості - у відповідності із технічними показниками, стандартами.

На виконання вимог вказаного договору сформовано податкову накладну №74 від 11.12.2017 року (а/с. 19).

Відповідно податкової накладної №74 були придбані наступні товари (УКТ ЗЕД) : ВРУ №9, ЯУ №17-18 (враховуючи перемичку), АВР-200.

Загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість 87600,00 грн. (а/с.19).

Рахунком-фактурою №СФ-0001500 від 12.10.2017 року та видатковою накладною №РН-0000438 від 23.03.2018 року підтверджується придбання товарів (а/с. 28-29).

Податкова накладна №74 від 11.12.2017 року, подана ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних та отримана квитанція від 28.12.2017 року «Документ доставлено до ДФС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена» (Т.1, а/с. 129).

Позивачем направлено до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області пояснення та первинні документи щодо придбаних товарів КП «Будова», а саме: товар за кодом УКТЗЕД було виписано згідно оплати за товар від 11.12.2017 року; товар за кодом УКТЗЕД згідно КВЕД-2010 Видів діяльності 26.51 був вироблений як електротехнічне обладнання; ДФС не взято до уваги специфіку діяльності ТОВ «Індастріал Солюшинс груп», що підтверджується повідомленням №1 від 31.08.2018 (а/с. 24).

Комісія Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняла рішення від 07.09.2018 №908551/40352311 про відмову у реєстрації податкової накладної №74 (а/с. 21-22).

10.09.2018 року представником ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» направлено скаргу на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної №908551/40352311 від 07.09.2018 року (а/с. 25).

10.09.2018 року скарга доставлено до Державної фіскальної служби України, з відміткою «Документ збережено на центральному рівні» відповідно до квитанції №1 (а/с. 26).

19.09.2018 року Комісія з питань розгляду скарг прийняла рішення №31225/40352311/2, яким скаргу залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних без змін (а/с. 27).

На виконання вимог вказаного договору сформовано податкову накладну №82 від 12.12.2017 року (а/с. 63-64).

Відповідно податкової накладної №82 були придбані наступні товари (УКТ ЗЕД) : ВРУ №1, ЯУ 1-2; АВР 300-250; АВР 300-100, ЩЭ 4.

Загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість 165476, 00 грн. (а/с.63).

Рахунком-фактурою №СФ-0001499 від 12.10.2017 року та видатковою накладною №РН-0000438 від 24.01.2018 року підтверджується придбання товарів (а/с. 70-73).

Податкова накладна №82 від 12.12.2017 року, подана ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних та отримана квитанція від 28.12.2017 року «Документ доставлено до ДФС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена» (а/с. 68).

Позивачем направлено до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області пояснення та первинні документи, щодо придбаних товарів КП «Будова», а саме: товар за кодом УКТЗЕД було виписано згідно оплати за товар від 11.12.2017 року; товар за кодом УКТЗЕД згідно КВЕД-2010 Видів діяльності 26.51 був вироблений як електротехнічне обладнання; ДФС не взято до уваги специфіку діяльності ТОВ «Індастріал Солюшинс груп», що підтверджується повідомленням №1 від 03.08.2018 (а/с. 67).

Комісія Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняла рішення від 10.08.2018 №877618/40352311 про відмову у реєстрації податкової накладної №82 (а/с. 65-66).

10.08.2018 року представником ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» направлено скаргу на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної №877618/40352311 від 10.08.2018 року (а/с. 25).

22.08.2018 року Комісія з питань розгляду скарг прийняла рішення №26233/40352311/2, яким скаргу залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних без змін (а/с. 27).

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Стаття 19 Конституції України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб'єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі».

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.2-3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених п. 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з вимогами п. 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 177), у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як вбачається з п. 5 Порядку № 177, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з вимогами п. п. 6 та 7 Порядку № 177 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Суд зазначає, що вимог п.п. 6 та 7 Порядку № 177 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов'язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрацію поданих позивачем податкових накладних зупинено (як зазначено в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних) через те, що податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У відповідності до вимог п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, Моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними

підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, зупиняючи реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідачем застосовано формулювання, яке п. 6 та 7 Порядку не передбачено.

Вказане свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

Згідно з вимогами п. 10 Порядку № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

На виконання п. 10 Порядку № 117 Державна фіскальна служба України 21 березня 2018 року наказом № 144 затвердила Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків (далі - Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків).

Порядком формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків передбачено, що усі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії).

Керівники комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), забезпечують розгляд питань на засіданні Комісії щодо внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків згідно з п. 1.6 Критеріїв.

Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», та оформлюється протоколом.

До протоколу засідання Комісій обов'язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п. 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією".

За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ІТС "Податковий блок" як платників з ознаками ризиковості.

У Листі Державної фіскальної служби України від 21 березня 2018 р. № 959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податку", зокрема, зазначено: "1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених в пунктах 1.1 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених в пунктах 1.1-1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з п. 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників в день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у п.п. 1.1 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у п. 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС ".

Відповідно до вимог п. 12 та 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з вимогами п. 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вбачається з п. 15 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку № 117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Згідно з вимогами п.п. 18-20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до вимог п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як слідує з п.22 Порядку № 117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до пункта 23 Порядку №117, таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункта 15 цього Порядку.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб'єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб'єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб'єктивних прав.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Згідно з пунктом 4.1 частини четвертої цього Рішення, відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів державної влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини та громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Щодо вимог позивача стосовно визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних слід зазначити наступне.

Сукупність наданих первинних документів, які досліджені судом, не дають підстав для сумніву щодо виконання/надання позивачем послуг поточного та планового ремонту вагонів контрагента.

Факт придбання товарів зумовлював обов'язок позивача в силу вимог п. 187.1 ст. 187, пп. 201.1, 201.7, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України сформувати та направити для реєстрації податкові накладні, тобто, за правилом першої події, що у даному випадку і було виконано, позивачем шляхом подання податкових накладних №№74,82 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.11.12.2017 року. №74; від 12.12.2018 № 82; Квитанціями позивачу було запропоновано надати пояснення та /або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що і було зроблено ТОВ «Індастріал Солюшинс груп».

Даний факт підтверджується повідомленнями про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Як вже встановлено судом, на виконання основного виду діяльності між ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» та КП «Будова» укладено договір поставки.

На підтвердження придбаних товарів КП «Будова», позивачем надано до суду:

договір оренди №01/07/16 від 01.07.2016 року між ПО ОСОБА_4 (Орендодавець) та ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» (Орендар), предметом якого є - нежиле приміщення з ціллю використання під офіс (а/с 41-47);

договір оренди №05/01/17 від 05.01.20176 року між ПО ОСОБА_5 (Орендодавець) та ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» (Орендар), предметом якого є - нежиле приміщення з ціллю використання під склад (а/с 48-52);

договір найму (оренди) транспортного засобу від 16.11.2016 року (зареєстрований в реєстрі за №2106) між ОСОБА_6 (Наймодавець) та ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» (Наймач), предметом якого є - транспортний засіб типу спеціалізований вантажний фургон малотоннажний -В (а/с. 53-54).

Вказані договори оренди були укладені позивачем на виконання вимог основного договору між ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» та КП «Будова» від 25.05.2017 року.

На підтвердження здійснених господарських операцій за податковою накладною №74 від 11.12.2017 року, позивачем надано:

рахунок-фактуру №СФ-0001500 від 12.10.2017 року (а/с.28);

довіреність №488 від 22.03.2018 року на ім'я інженера ПТО ОСОБА_7, на отримання від ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» цінностей за рахунком-фактурою №1500 від 12.10.2017 року (дійсна до 31.03.2018 року) (а/с.30)

видаткову накладну №РН-0000438 від 23.03.2018 року(а/с. 29);

ТТН №000438 від 23.03.2018 року (а/с.31);

виписку по рахунку№1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», з 11.12.2017 року по 11.12.2017 року про зарахування на рахунок ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» 87600 грн. за товар по рахунку №СФ-1500 від 12.10.2017 року в.т.ч. ПДФ 20% 14600 грн. (а/с. 23).

На підтвердження здійснених господарських операцій за податковою накладною №82 від 12.12.2017 року, позивачем надано:

рахунок-фактуру №СФ-0001499 від 12.10.2017 року (а/с.73);

довіреність №447 від 13.03.2018 року на ім'я інженера ПТО ОСОБА_7, на отримання від ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» цінностей за рахунком-фактурою №1499 від 12.10.2017 року (дійсна до 22.03.2018 року) (а/с.78)

видаткову накладну №РН-0000098 від 24.01.2018 року(а/с. 70);

ТТН №000098 від 24.01.2018 року (а/с.72);

ТТН №000368 від 13.03.2018 року (а/с.79)

виписку по рахунку№1 в АТ «Райфайзен Банк Аваль», з 12.12.2017 року по 12.12.2017 року про зарахування на рахунок ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» 165476, 00 грн. за товар по рахунку №СФ-1499 від 12.10.2017 року в.т.ч. ПДФ 20% 27579 грн., дата операції 12.12.2017 року (а/с. 69);

виписку по рахунку№1 в АТ «Райфайзен Банк Аваль», з 15.01.2018 року по 15.01.2018 року про зарахування на рахунок ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» 160000,40 грн. за товар по рахунку №СФ-1499 від 12.10.2017 року в.т.ч. ПДФ 20% 26666,73 грн., дата операції 15.01.2018 року.

Наявні в матеріалах справи документи, у повній мірі підтверджують реальність вищевказаних господарських операцій, за наслідками яких складено та направлено для реєстрації податкові накладні.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про юридичну дефектність поданих документів чи їх неповноту.

Фактичне виконання даних операцій, які є об'єктом оподаткування, підтверджується матеріалами справи та відповідачем наведене не спростовано та не доведено зворотного; постачальник та покупець є платниками ПДВ; податкові накладні подано для реєстрації у встановлений п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України строк, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації та відмови у реєстрації податкових накладних та судом не встановлено обставин, які б перешкоджали видачі податкових накладних та прийняттю рішення про їх реєстрацію, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкових накладних шляхом прийняття оскаржуваних рішень, які прийнято без врахування всіх обставин, що мали суттєве значення для оцінки реальності господарських операцій та для цілей прийняття оскаржуваних рішень, а також без врахування наведених вище норм податкового законодавства.

Судом також враховується, що оскаржувані рішення не містять чіткої підстави для відмови у реєстрації.

При прийнятті оскаржуваних рішень (щодо скасування податкових накладних №№74,82) підставами були обрані наступні:

щодо податкової накладної №74, не надання платником податку копій документів: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

щодо податкової накладної №74, не надання платником податку копій документів: договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Суд звертає увагу відповідача, що ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» надано всі підтверджуючі документи, що здійснення господарських операцій.

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Податковим органом не взяті до уваги надані пояснення та первинні документи щодо придбаних товарів, видів товарів вироблених як електротехнічне обладнання; та не враховано специфіку діяльності ТОВ «Індастріал Солюшинс груп».

Також, податковим органом жодним чином не відображено, чому саме надані позивачем пояснення та первинні документи не враховані при винесенні рішення.

Оскаржувані рішення Головного управління ДФС в Одеській області не відповідають наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на не можливість реалізації свого права або обов'язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

На думку суду, такі підставі для прийняття рішень є формальними, оскільки не можливо встановити, що саме порушив суб'єкт підприємницької діяльності, а саме: суб'єктом підприємництва надано копії документів, що складені з порушенням законодавства, чи документи є недостатніми, або документи надано у недостатній кількості та складені з порушенням законодавства.

Податковий кодекс України та Порядок №1246 не уповноважує податковий орган у разі відмови у прийнятті податкових накладних спонукати платника податків на здійснення певних дій, зокрема звернення до Державної податкової інспекції за місцем реєстрації для з'ясування причини помилки.

Вказана правова позиція висловлена у Постанові Верховного суду від 06.03.2018 р. (справа № 826/4475/16).

«Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.10.2018 року по справі №822/1817/18.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області від Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №908551/40352311 від 07.09.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №74 від 11.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №877618/40352311 від 10.08.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №82 від 12.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, суд зазначає, що відповідачами не було надано: протоколу засідання Комісії або переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв; матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку; іншої інформації, що розглядається Комісією, яка, відповідно до Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків, обов'язково додається до протоколу засідання Комісій.

Також, в квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено за якою саме підставою позивача із указаних в п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, а згідно з пунктом 4 вказаного Положення ДФС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює в межах повноважень, передбачених законом, формування та ведення реєстрів, банків та баз даних, а також забезпечує ведення реєстру страхувальників єдиного внеску.

Наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 566 затверджений Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (Надалі - Порядок № 566). Цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), а також права та обов'язки її членів

Відповідно пункту 21 Порядку № 566 рішення Комісії про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації складається за формою згідно з додатком до цього Порядку, підписується, реєструється та надсилається платнику податку на додану вартість у порядку, встановленому статтею 42 розділу II Кодексу, протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Згідно з пунктом 23 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, комісією регіонального рівня протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ДФС України здійснити реєстрацію (зареєструвати) податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних датами їх фактичного отримання, суд зазначає наступне.

Згідно до п.19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію ПН/РК;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію ПН/РК (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК.

Статтею 4 КАСУ визначено, що похідно позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За змістом спірних правовідносин вимога про зобов'язання ДФС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкових накладних є похідною від вимоги про визнання протиправними та скасування рішень.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб'єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі».

З урахуванням того, що судом встановлено протиправність оспорюваних рішень, то належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача.

Також, у «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб'єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об'єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідні, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Метою зазначених положень Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном, в тому числі, юридичними особами.

Дослідивши додаткові письмові докази та з'ясувавши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Індастріал Солюшинс груп» підлягають задоволенню.

З огляду на наведену практику ЄСПЛ, вмотивовувати - наводити аргументи, докази, які пояснюють, виправдовують певні дії, вчинки тощо або доводять їх необхідність. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

З урахуванням як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ суд вважає правомірним стягнення з Державної фіскальної служби України за рахунок державних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал Солюшинс груп» суму судового збору за подання адміністративного позову, оскільки вона була фактично сплачена, зарахована на відповідний рахунок і була «неминучою», так як сплати судового збору є умовою для відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал Солюшинс груп» до Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними, скасування рішень та зобов'язання здійснити дії по реєстрації податкових накладних- задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

№908551/40352311 від 07.09.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №74 від 11.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№877618/40352311 від 10.08.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №82 від 12.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні, подані ТОВ «Індастріал Солюшинс груп», датами їх фактичного отримання, а саме:

від 11.12.2017 року № 74 на суму 87600,00 грн. з ПДВ - з 28.12.2017 року;

від 12.12.2017 року № 82 на суму 165476,00 грн. з ПДВ - з 28.12.2017 року;

Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал Солюшинс груп», суму судового збору за подання адміністративного позову за:

платіжним дорученням № 2784 від 21.11.2018 року у сумі 1762, 00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал Солюшинс груп» - 65016, м. Одеса, вул. Макаренко, 2А, кв.173, , телефон: НОМЕР_1, електронна пошта:

Державна фіскальна служба України - адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, , телефони служби діловодства: тел. +38 , електронна пошта: , .uа,.uа

Головне управління ДФС в Одеській області - адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, , телефон: , електронна пошта:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.