Справа № 9901/138/19
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2019 року

Київ

справа №9901/138/19

адміністративне провадження №П/9901/138/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення,-

установив:

ОСОБА_2 звернувся до Касаційного адміністративного суду з позовною заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05.11.2018 року №289/вс-18 про відмову у перегляді рішення колегія ВККС від 16 жовтня 2018 року №154/вс-18 щодо відмови у допуску до участі у конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду, оголошену Комісією 02 серпня 2018 року.

Згідно з частиною четвертою статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів передбачені статті 266 КАС України.

Статтею 266 КАС України, зокрема частиною першою цієї статті, встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Статтею 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем оскаржується рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05.11.2018 року №289/вс-18 про відмову у перегляді рішення колегія ВККС від 16 жовтня 2018 року №154/вс-18 щодо відмови у допуску до участі у конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду, оголошену Комісією 02 серпня 2018 року.

При цьому, до суду позивач звернувся лише 13.03.2019 року, тобто із пропуском встановленого КАС України місячного строку на звернення щодо прийняття оскарження рішення, пов'язаного із прийняттям його на публічну службу.

У позовній заяві зазначає, що копію оскаржуваного рішення від 05.11.2018 року №289/вс-18 він отримав наручно 07.12.2018 року, а з окремою думкою, яка, на його думку, є невід'ємною частиною цього рішення, позивач ознайомився 20.12.2018 року. Таким чином, строки позовної давності слід обчислювати саме з 20.12.2018 року.

При цьому, ОСОБА_2, із посиланням на частину 4 статті 122 КАС України, вказує, що оскільки ним у даній справі вживалися заходи досудового врегулювання спору, то для звернення до суду із оскарженням вищезазначеного рішення ВККС від 05.11.2018 року №289/вс-18 має застосовуватись тримісячний строк із дати ознайомлення його із окремою думкою членів ВККС щодо оскаржуваного рішення №289/вс-18.

Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб'єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб'єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Аналіз норм наведеної вище статті дає підстави для висновку, що її норми застосовуються щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень по суті.

Проте, як вбачається із позовної заяви, предметом оскарження у даній справі є рішення ВККС, прийняте за результатами перегляду рішення ВККС від 16 жовтня 2018 року №154/вс-18.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що для оскарження рішення, яке стосується прийняття громадян на публічну службу, що має місце у даному випадку, застосовується спеціальний місячний строк для звернення до суду.

Згідно з частиною 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява не відповідає вимогам пункту 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не заявлено про поновлення пропущеного строку на звернення до суду та не наведено поважності причин такого пропуску.

Враховуючи вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 19, 22, 160, 161, 169, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т.Г. Стрелець