Справа № 815/1579/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1579/18

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

ОСОБА_1,

за участю: секретар судового засідання Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2018 року, прийняте у складі суду судді Цховребової М.Г. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіко Груп» до ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіко Груп» (далі ТОВ «Зіко Груп») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України, у якому просило визнати протиправним та скасувати в повному обсязі рішення комісії ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області від 05.04.2018 року №633282/38110347, яким позивачу відмовлено в реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №84 від 15.03.2018 року; зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача №84 від 15.03.2018 року днем її подання 28.03.2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2018 року адміністративний позов ТОВ «Зіко Груп» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 05.04.2018 року №633282/38110347. Зобовязано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «Зіко Груп» №84 від 15.03.2018 року днем її подання 28.03.2018 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені заявлених вимог.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, неповно зясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення. Апелянт зазначає, що рішення комісії ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області від 05.04.2018 року №633282/38110347 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Зіко Груп» із посиланням на підставу не надання платником податку всіх необхідних копій документів є повністю обґрунтованим.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача станом на 12.04.2018 року (а.с. 75-77), зокрема:

- ідентифікаційний код юридичної особи: 38110347;

- місцезнаходження юридичної особи: 65039, АДРЕСА_1;

- ОСОБА_3 - керівник з 02.03.2012 (відповідно до статуту).

Між ТОВ «ДСВ Логістика», яке в подальшому іменується «Експедитор», з однієї сторони, і позивачем, який в подальшому іменується «Перевізник», з іншої сторони, складено договір №SF-008222 перевезення вантажів від 1 грудня 2017 року (а.с. 27-33), відповідно до якого, зокрема:

п. 1.1: Перевізник зобовязується за Дорученням Експедитора надавати послуги з транспортування контейнерів, які надає Експедитор із терміналів ОСОБА_4 або іншого пункту(ів) розвантаження / завантаження вантажу із контейнерів в контейнери і назад на термінал ОСОБА_4 або інший пункт(и), які вказані Експедитором;

п. 3.8: Перевізник зобовязаний доставити і здати вантаж на ТЛС/склад отримувача, вказаний в Доручені, а також після здачі вантажу, отримати в CMR (ТТН) відмітку ТЛС/складу отримувача про прийняття вантажу;

п. 8.1: Даний договір повинен розглядатися як такий, що набрав сили з моменту підписання. Первісний строк даного договору, якщо дію договору не буде припинено раніше, закінчиться 31 грудня 2017 року.

15.03.2018 року позивачем, як постачальником (продавцем), складено податкову накладну №84 (а.с. 46), згідно якої: отримувач (покупець) ТОВ «ДСВ Логістика»; загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість, 25233,56 гривні; загальна сума податку на додану вартість 4205,59 гривні, у тому числі за основною ставкою 4205,59 гривні; усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20) 21027,97 гривні; номенклатура товарів / послуг продавця транспортні послуги ОМПТ м. Дрогобич конт. MSKU8423236.

Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 березня 2018 року № (а.с. 46) щодо податкової накладної №84 від 15.03.2018 року, зокрема:

- результат обробки: документ доставлено до ДФС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 15.03.2018 року №84 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку;

- виявлені помилки.

Також у квитанції запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової.

У повідомленні щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена, від 29.03.2018 року №1 (а.с. 86), позивачем надані пояснення від 28.03.2018 року наступного змісту: «ТОВ «Зіко груп» виконало транспортну послугу ОМТП - м. Дрогобич контейнеру MSKU8423236 для ТОВ «ДСВ Логістика» (ЕГРПОУ 38857571) згідно акту надання послуг №1868 від 15.03.2018 р. (акт додаємо, додаток 6) на суму 25333,56 в тому числі ПДВ - 4205,59 та CMR - международная товарно-транспортная накладная №3236 від 15.03.2018 р. (CMR додаємо, додаток 1), в звязку з чим була складена податкова накладна №84 від 15.03.2018 р. Послуга здійснилась на умовах Договора перевозки грузов №SF-008222 від 01.12.2017 (додаємо, додаток 7). Послуга транспортного перевезення з кодом 49.41 була виконана нашим вантажним транспортом (договір оренди транспорту нотаріальний додаємо, додаток 2), номера тягача та причепу, яким була здійснена перевозка, та номер контейнеру MSKU8423236, який був перевезений вказані на СMR (додаток 1). Для здійснення цієї послуги було отримано дизельне топливо від ТОВ «Євростандарт» згідно видаткової накладної №1556 від 05.03.2018 р. (додаємо, додаток 5). Послуга була виконана водієм ОСОБА_4 (вказан на СMR, додаток 1), який офіційно працює на нашому підприємстві та отримує заробітну плату згідно законодавства (наказ про прийняття на роботу водіїв додаємо, додаток 4). На підприємстві ТОВ «Зіко груп» виконання транспортних послуг забезпечено трудовими ресурсами - чисельність 14 працюючих осіб, з них 8 водії, які здійснюють перевезення на орендованих 8 тягачах з причепами, основний КВЕД підприємства 49.41. Вантажний автомобільний транспорт. Середня зарплата за місяць складає 53,2 тис. грн. Основні закупки для вантажного транспорту це запчастини, які закуповуються в основному у ТОВ «КПП Центр» (ЕГРПОУ 38169102), паливо (дизельне топливо) в основному закуповується у ТОВ «Євростандарт» (ЕГРПОУ 32223787), придбавається у платників ПДВ, що має відображення у ЄРПН. Більш детальні пояснення та документи, що розкривають зміст операції на 7 аркушах додаються.».

Згідно рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 05.04.2018 року №633282/38110347 (а.с. 48-49), відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №84 від 15.03.2018 року, підстава: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У зазначеному рішенні після речення: «Додаткова інформація (вказати конкретні документи):», відповідачем зазначено: «-».

Не погоджуючись з рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.04.2018 року №633282/38110347, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що рішення комісії ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області від 05.04.2018 року №633282/38110347 прийнято: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХIV (далі - Закон України №996-ХIV), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок №117).

Згідно пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку №117 податкові накладні / розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D&? ;0,03, Р&l ;РмЧ1,4, де:

D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T;

S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування;

P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування;

Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.

Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно п. 4 Порядку №117 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна / розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Відповідно до п. 6 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Згідно п. 10 Порядку №117 Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Відповідно до п. 12 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно п. 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 19 Порядку №117 комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Згідно п. 20 Порядку №117 зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України №996-ХIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що 15.03.2018 року позивачем, як постачальником (продавцем), складено податкову накладну №84, згідно якої: отримувач (покупець) ТОВ «ДСВ Логістика»; загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість, 25233,56 гривні; загальна сума податку на додану вартість 4205,59 гривні, у тому числі за основною ставкою 4205,59 гривні; усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20) 21027,97 гривні; номенклатура товарів/послуг продавця транспортні послуги ОМПТ м. Дрогобич конт. MSKU8423236.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що обсяг постачання, зазначений платником податку в податковій накладній №84 від 15.03.2018 року, 21027,97 грн. становить менше 500 тис. гривень.

Жодних зауважень та доказів на їх підтвердження щодо того, що ОСОБА_3 керівник з 02.03.2012 (відповідно до статуту) є особою, яка займає аналогічну посаду більше ніж у трьох (включно) платників податку відповідачем суду не наведено та/або не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 березня 2018 року № щодо податкової накладної №84 від 15.03.2018 року, зокрема, результат обробки: відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 15.03.2018 року №84 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена; обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку; пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової.

Проте, на офіційному веб-сайті Держаної фіскальної служби України Критерії ризиковості платника податку розміщені із зазначенням: «Проект», який не має підпису особи, яка його затвердила, та дати його затвердження.

Тобто, реєстрація податкової накладної №84 від 15.03.2018 року зупинена на підставі вимог Критеріїв ризиковості платника податку, які не набули статусу обовязкових для застосування, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Водночас, колегія суддів враховує ту обставину, що посилання представника відповідачів на те, що сам факт оприлюднення ДФС на своєму офіційному веб-сайті застосованих відповідачем ОСОБА_2 управлінням ДФС в Одеській області Критеріїв ризиковості платника податку, навіть із зазначенням: «Проект», підтверджує їх погодження, є помилковим, таким, що не відповідає, зокрема, вищенаведеним вимогам п. 10 Порядку №117, чим додатково підтверджується необґрунтованість оскаржуваного рішення відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, у рішеннях комісії ДФС в реєстрації розрахунку коригування було відмовлено саме з підстави «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування».

При цьому, фіскальним органом лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин справи, а саме незрозуміло: або надані копії документів містять порушення законодавства, а якщо це так, то які саме; або ці копії документів є недостатніми для прийняття позитивного рішення, а якщо це так, то яких документів не достає; або існують обидві зазначені умови.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить висновку, що, відповідачами не спростовано обґрунтування позивача заявлених ним вимог тим, що податкова накладна №84 від 15.03.2018 року відповідає вищенаведеній ознаці, визначеній у пп. 2 п. 3 Порядку №117, відповідно така податкова накладна, згідно п. 4 Порядку №117, не підлягає моніторингу та підлягає реєстрації в Реєстрі.

Разом з тим, апелянт вказує на те, що позивачем до повідомлення від 29.03.2018 року було додано копію акту №1868 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.03.2018 року, яка була надіслана в електронному вигляді до ДФС України, в якому відсутня будь-яка ідентифікація особи, яка прийняла надані ТОВ «Зіко Груп» послуги з транспортування контейнеру MSKU8423236.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта.

Відповідно до п. 6 абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України №996-ХIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити, зокрема, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, як встановлено матеріалами справи, що згідно акту №1868 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15 березня 2018 року, який згідно заперечень відповідачів щодо відповіді на відзив, нібито, складений з порушенням законодавства, колегія суддів зазначає, що даний акт підписаний, та має особисті підписи осіб від Виконавця та від Замовника, які скріплено печатками ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» та позивача (а.с. 44).

Тобто, виходячи з наведених вимог законодавства, наявність, в даному випадку особистого підпису, виключає обовязковість наявності в зазначеному акті інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інших доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного рішення, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем суду не наведено та не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Водночас, доводи апеляційної скарги ДФС України фактично дублюють доводи, викладені у відзиві на адміністративний позов (а.с. 66-69), що були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, зокрема відсутність в оскаржуваному рішенні конкретної підстави його прийняття, надання позивачем усіх необхідних документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийняте комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації рішення від 22.12.2017р. №476815/22512870 є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: «Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, з урахуванням того, що колегією суддів встановлено неправомірність прийняття Комісією ДФС України оскаржуваного рішення від 05.04.2018 року №633282/38110347, задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «Зіко Груп» №84 від 15.03.18 року, у даному випадку, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку колегії суддів, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Зіко Груп».

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2018 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіко Груп» до ОСОБА_2 управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.І. Шляхтицький