Справа № 540/2052/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2052/18
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон

в порядку письмового провадження 05 листопада 2018 року

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області, а саме: визнання протиправним припинення виплати пенсії за період з 01 червня 2016 року по 31 липня 2017 року; зобов'язання виплатити заборгованість по пенсії за період з 01 червня 2016 року по 31 липня 2017 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відмовлено позивачу у виплаті пенсії, за період з 01 червня 2016 по 31 липня 2017 року, внаслідок чого відсутні підстави для виплати заборгованості по пенсії.

Крім того, апелянт зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з позовом.

При цьому, у додаткових поясненнях апелянт вказує про те, що в період з 01 червня 2016 року по 31 липня 2017 року, позивач перебував на обліку в Добропільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, внаслідок чого відповідачем не здійснено противоправних дій та не допущено противоправної бездіяльності по відношенню до позивача.

В свою чергу, позивачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу, відповідно до якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення про задоволення позовних вимог, так як пенсійним органом безпідставно припинено виплату пенсії позивачу, внаслідок чого порушено право останнього на отримання пенсії.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку з 12 серпня 2009 року.

Крім того, згідно довідки № НОМЕР_1 від 11 липня 2017 року позивач є внутрішньо переміщеною особою.

При цьому, з червня 2016 року виплату пенсії позивачу припинено, за наслідком встановлення відсутності позивача за фактичним місцем проживання.

В свою чергу, 07 липня 2017 року позивач звернулася до Управління пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про поновлення пенсії та виплату недоотриманої пенсії, за період з 01 червня 2016 року по 31 липня 2017 року.

За наслідком розгляду заяви позивач виплату пенсії поновлено, а питання виплати заборгованості винесено на розгляд комісії.

На першому засіданні комісії Корабельної районної у місті Херсоні ради з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішення даного питання відкладено по причині відсутності атестату.

Друга комісія Корабельної районної у місті Херсоні ради відбулася 05 лютого 2018 року, рішенням якої відмовлено позивачу у виплаті пенсії, за період з 01 червня 2016 року по 31 липня 2017 року, у зв'язку із встановленням факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання.

Не погоджуючись з рішенням комісії позивач звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення Комісії від 05 лютого 2018 року та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року, у справі № 821/755/18, позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за період з 01 червня 2016 року по 31 липня 2017 року; зобов'язано комісію з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при управлінні праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради повторно розглянути питання щодо призначення (відновлення) пенсії ОСОБА_2, за період з 01 червня 2016 року по 31 липня 2017 року.

Після набрання чинності вказаним судовим рішенням, 20 серпня 2018 року відбулося засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам, на якому рішенням № 30 від 20 серпня 2018 року, розглянувши рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року, відмовлено у призначенні (відновлені) пенсії ОСОБА_2 за вказаний період, у зв'язку із встановленням факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання, тобто з тих же самих підстав.

Не погоджуючись зі вказаними обставинами позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про задоволення позовних вимог та зобов'язано пенсійний орган здійснити виплату спірних коштів, з огляду на наступне.

Так, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Згідно, ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Положеннями ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, постановою КМУ «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 8 червня 2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Пунктом 6 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, встановлено, що за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Судовою колегією встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності допущеної пенсійним органом бездіяльності щодо здійснення виплати пенсії позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, у період з 01 червня 2016 року по31 липня 2017 року.

В даному випадку, підставою для припинення виплати пенсії став факт встановлення відсутності позивача, як внутрішньо переміщеної особи, за місцем її реєстрації.

При цьому, колегія суддів зазначає, що право громадянина на отримання пенсії не може пов'язуватись виключно з такою умовою, як постійне місце проживання (реєстрація місця проживання) особи, в свою чергу держава, відповідно до встановлених конституційних принципів, зобов'язана гарантувати відповідне право незалежно від того, де проживає особа, якій призначено пенсія.

Між тим, вичерпний перелік підстав припинення виплати пенсії визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу, статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» такої підстави для припинення виплати пенсії, як відсутність внутрішньо переміщеної особи за місцем її реєстрації, не встановлено.

При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено пріоритетність застосування положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перед необхідністю застосування нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України.

Більш того, відповідний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в рішенні від 30 січня 2018 року (справа № 428/6579/17).

Тому, судом першої інстанції обґрунтовано визнано протиправною бездіяльність пенсійного органу щодо не здійснення виплати пенсії позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, а також зобов'язано поновити її виплату, за період з 01 червня 2016 року по 31 липня 2017 року.

Між тим, судом першої інстанції вірно не прийнято посилань відповідача на той факт, що зупинка виплати пенсії позивачу здійснювалась іншим управлінням пенсійного фонду, так як із заявою про поновлення виплати пенсії позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, перебуваючи у нього на обліку.

При цьому, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року, у справі № 821/755/18, за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні раді, за участі третьої особи - ГУ ПФУ в Херсонській області, зокрема, встановлено, що органи пенсійного фонду не мали правових підстав для зупинення виплат пенсії позивачу.

Крім того, колегією суддів не приймаються посилання пенсійного органу на порушення позивачем строку звернення до суду, встановленого КАС України, оскільки у зібраних матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем будь-якого рішення пенсійного органу про припинення виплати пенсії.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

В даному випадку, оскільки позивач звернулась до суду із позовом про стягнення безпідставно невиплаченої пенсії, доказів припинення її нарахування відповідачем не надано, відповідачем право позивача на пенсію не заперечується, а тому виплата пенсії позивачу має здійснюватись з часу її припинення.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян