Справа № 640/19430/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2019 року № 640/19430/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовомОСОБА_1
ДоНачальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Головного територіального управління юстиції у м.Києві
проскасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Головного територіального управління юстиції у м.Києві про скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 26.04.2018 р. та зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 13.03.2018 р. № 826/18137/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року суд визнав подану заяву і додані до неї матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем з порушенням вимог, передбачених нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач письмового відзиву на позов та матеріалів виконавчого провадження не надав.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.08.2018 р. по справі № 826/18137/16, позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) задовольнено частково; зобов'язано Київську міську раду (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) вирішити питання, щодо якого звернувся ОСОБА_1 з заявою від 16.09.2015 (вх. від 16.09.2015 № 08/К-8688), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі вказаного рішення, Окружним адміністративним судом м. Києва 22.01.2018 р. видано виконавчий лист.

Як зазначено позивачем, 25.04.2018 р. останнім подано заяву до відповідача про відкриття виконавчого провадження, однак згідно повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 26.04.2018 р., виконавчий лист повернений позивачу без виконання на підставі п .10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із винесеним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтями 3 та 5 вищевказаного Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

З наведеної правової норми вбачається, що стягувану надано право вибору місця виконання рішення між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції.

Судом встановлено, що повертаючи виконавчий документ без виконання, у зв'язку з тим, що його пред'явлення не за підвідомчістю виконання рішення, відповідач посилався на той факт, що Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими:

- боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи.

Суд вважає необґрунтованим такий висновок відповідача, у зв'язку з тим, що така норма була передбачена Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, який втратив чинність у зв'язку із прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (чинного на дату звернення позивача до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві), в якому така норма відсутня.

Посилання відповідача на той факт, що дана норма міститься в Наказі Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року N 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» не може братися судом до уваги, адже частиною 3 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про протиправність повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 26.04.2018 р.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

З наведеного вбачається, що вимога позивача про скасування повідомлення старшого державного виконавця не підлягає задоволенню, адже, таке повідомлення не є рішенням, в розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд враховує, що позивач не оскаржує у межах спору протиправність спірного повідомлення відповідача, проте, частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України наділяє суд правом вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, тому, враховуючи наведену процесуальну норму, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача в рамках даного адміністративного спору необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 26.04.2018 р.

Враховуючи встановлену протиправність повідомлення відповідача про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 26.04.2018 р., суд зазначає про наявність правових підстав для зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 13.03.2018 р. № 826/18137/16.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності та пояснення сторін, суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність свого рішення, у зв'язку із чим адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) задовольнити частково.

Зобов'язати Начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Головного територіального управління юстиції у м.Києві (01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-Б) відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 13.03.2018 р. № 826/18137/16.

В решті позову відмовити.

Вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним повідомлення Начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Головного територіального управління юстиції у м.Києві повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 26.04.2018 р.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко