Справа № 640/21068/18
Суддя: Сенаторов В. М.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді - Сенаторова В. М .,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

за участі представників - ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м.Харкові адміністративний позов ОСОБА_3 до Начальника Київського районного відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області Міщенко Лілі Олександрівни, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову, винесену відповідачем 30.10.2018 №ПН МХК про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 1700 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що позивач, громадянин Сирійської Арабської Республіки, прибув до України 23.11.2014 на навчання. Не завершивши навчання у 2018 році та, маючи цілком обгрунтовані побоювання стати жертвою переслідувань у країні походження через загальнопоширене насильство і систематичне порушення прав людини 18.10.2018 позивач звернувся із заявою про визнання біженцем або собою, яка потребує додаткового захисту до відділу по роботі з біженцями ГУ ДМС України в Харківській області за адресою м. Харків, вул. 23 Серпня 13-А. Заяву позивача не прийняли, пояснюючи тим, що спочатку він повинен сплатити штраф за порушення встановленого порядку перебування іноземців на території України.

30.10.2018 позивач звернувся до відповідача з метою притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказаною посадовою особою був складений протокол про адміністративне правопорушення ПР МХК 123482 від 30.10.2018 про те, що "30.10.2018 до Київського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Х/о звернувся громадянин Сирії ОСОБА_3, який в період 30.05.2018 до теперішнього часу ухилявся від виїзду з території України після відрахування з навчання у ХНУ ім. Каразіна та продовжив проживати у АДРЕСА_1", за що передбачена відповідальність відповідно ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, була винесена постанова ПН МХК 123482 від 30.10.2018 про накладення адміністративного стягнення за порушення Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 3 Постанови КМУ №150 від 15.02.2012 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України». Вказаною постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп., однак позивач вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Попри зазначене вище, згаданий протокол був складений без участі перекладача, тому зміст його позивачу був незрозумілий, оскільки він не володіє українською мовою. Перекладача, який міг би роз'яснити йому зміст документу, йому забезпечено не було. Позивачу лише вказували, де ставити підписи. Тобто, при складенні протоколу та подальшому притягненні до адміністративної відповідальності всебічне, повне та об'єктивне з'ясування фактичних обставин справи не здійснювалося. Тому позивач вважає, що постанова відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 203 КУпАП позивача була винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права. При її винесенні відповідачем не було надано перекладача та не роз'яснено права, тому не було встановлено та не взято до уваги низку важливих обставин, які свідчать про відсутність складу правопорушення у його діянні.

Водночас відповідачем не враховано, що позивач є громадянином Сирії та не виїхав з України через небезпеку його життю, оскільки він є шукачем притулку. Шукачі притулку є вкрай вразливою групою населення. Відтак, при прийнятті рішення щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності фактичні обставини справи належним чином не вивчалися, належної оцінки наявним доказам не надано.

Як вже зазначалося вище, позивач є шукачем притулку в Україні, із України не виїхав через певні побоювання за своє життя та свободу у країні-походження (вплив сильного душевного хвилювання), перебуваэ у складному матеріальному становищі (збіг тяжких особистих чи сімейних обставин). Ураховуючи викладене, у нього взагалі був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення.

Також у оскаржуваній постанові зазначено, що позивачем було порушено норми Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», однак не вказано конкретну статтю та частину статті, яку порушено.

Крім того, 12.11.2018 позивач повторно звернувся до відділу по роботі з біженцями ГУ ДМС України в Харківській області за адресою м. Харків, вул. 23 Серпня 13-А із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, за результатом чого був документований довідкою про звернення за захистом в Україні, тому перебував в іншому правовому статусі, а саме - шукача притулку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Позивач вказує, що у даному випадку було порушено вимоги статті 280 КУпАП та п. 3.8. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України та взагалі не було забезпечено належне доказування і оцінка зібраних доказів по справі.

Позивач та його представник у судовому засіданні викладене у адміністративному позові підтримали та просили суд задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступне.

За нормами ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

30.05.2018 року Наказом Міністерства освіти і науки України Харківського національного університету ім. В.Н.Каразіна №2201-3/338 громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 був відрахований за порушення умов контракту, а саме за фінансову заборгованість. / а.с. 24/

Рішенням про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні від 06.06.2018 посвідка НОМЕР_1 термін дії до 24 січня 2020 року була скасована.

/а.с. 23, 25/

Правовідносини щодо продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів.

Положеннями чч. 1, 2 статті 17 даного Закону встановлено, що іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав). Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

У порушення ч. 2 ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивач не продовжував строк перебування на території України, не звертався до органів міграційної служби Харківської області за таким продовженням, а тому нелегально перебував на території України.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Положеннями частини 1 статті 203 КУпАП передбачено відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно вищевказаного, 30 жовтня 2018 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МХК 123482 про те, що «30.10.2018 до Київського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Х/о звернувся громадянин Сирії ОСОБА_3, який в період 30.05.2018 до теперішнього часу ухилявся від виїзду з території України після відрахування з навчання у ХНУ ім. Каразіна та продовжив проживати у АДРЕСА_1. / а.с. 8- 9/

На підставі протоколу 30 жовтня 2018 року відповідачем було винесено постанову серії ПН МХК 123482 про накладення адміністративного стягнення за порушення Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 3 Постанови КМУ № 150 від 15.02.2012 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», за що передбачена відповідальність відповідно ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. / а.с. 10-11/

Згідно ст. 77 ч. 1, ст. 9 ч. 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Отже, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стосовно тверджень позивача, що 18.10.2018,12.11.2018 він звертався до відділу по роботі з біженцями ГУ ДМС України в Харківській області за адресою м. Харків, вул. 23 Серпня 13-А із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, за результатом чого був документований довідкою про звернення за захистом в Україні, тому перебував в іншому правовому статусі, а саме - шукача притулку, суд до уваги не бере, оскільки вказані факти жодними доказами не підтверджуються.

Разом з тим, ОСОБА_3 особисто звернувся до відповідача із заявою про притягнення його до адміністравтиної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, що відповідачем у письмововму відзиві не заперечувалось.

Крім того, згідно вимог п.п. 2.3., 2.6. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення ДМС України, затвердженого Наказом МВС України від 28.08.2013 № 825 при складанні протоколу про правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі про правопорушення.

У разі коли особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не володіє мовою, якою ведеться провадження, протокол про правопорушення складається за участю перекладача.

Водночас, згідно з частиною першою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Відповідно до частини першої статті 274 Кодексу України про адміністративні правопорушення перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

На виконання вказаних вище вимог позивачу при розгляді справи не було надано перекладача, який міг би роз'яснити позивачу права і обов'язки, зміст документу.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов необґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 203, 245, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 5-9, ч. 1 ст. 77, 139, 242, 243-246, 262 КАС України, Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI, Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Начальника Київського районного відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області Міщенко Лілі Олександрівни, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову Київського районного відділу у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській області № ПН МХК 123482 від 30.10.2018 «Про накладання адміністративного стягнення» на громадянина Сирії ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 203 КупАП, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня складення повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2019 року.

Суддя -