Справа № 826/12614/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15 березня 2019 року № 826/12614/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Шарій А.А., представника позивача Причепи Т.В., представника відповідачів Бабинця М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маккінзі і Компанія Україна» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та рішень, скасування рішень,

встановив:

03.10.2017 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Маккінзі і Компанія Україна» (ТОВ «Маккінзі і Компанія Україна») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (Офіс ВПП ДФС) та Державної фіскальної служби України (ДФС України), про:

- визнання дій ДФС України щодо неприйняття Звіту про контрольовані операції за 2015 рік, направленого позивачем 28.04.2016, - протиправними;

- визнання протиправним та скасування наказу Офісу ВПП ДФС від 19.06.2017 №1341 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача у зв'язку із порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) в частині несвоєчасного подання Звіту про контрольовані операції за 2015 рік у строк до 04.05.2016;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу ВПП ДФС від 14.07.2017 № щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 274050 грн;

- визнання протиправним та скасування рішення ДФС України від 19.09.2017 №20844/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 14.07.2017 №.

Правова позиція позивача з урахування додатково поданих пояснень зводиться до того, що позивач вчасно подав звіту про контрольовані операції за 2015 рік. Однак, ДФС України безпідставно не прийнято вказаний звіт, адже такий звіт та додатки до нього відповідають усім законодавчим вимогам, які ставляться до таких документів. Посилання ДФС України на не зазначення у додатку до звіту про контрольовані операції за 2015 рік «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях» коду нерезидента «МакКінзі і Компанія Інк» (США) є безпідставними, адже затверджена форма вказаного додатку не містить вказаного реквізиту. До того ж, наявність такого реквізиту не передбачена пунктами 48.3, 48.4 статті 48 ПК України.

Саме з огляду на висновок ДФС України про невчасне подання позивачем звіту про контрольовані операції за 2015 рік Офісом ВПП ДФС призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі наказу від 19.06.2017 №1341, проведено таку перевірку та прийнято за її наслідками податкове повідомлення-рішення від 14.07.2017 №.

Також позивач зазначає про порушення позивачем порядку проведення перевірки, адже наказ від 19.06.2017 №1341 не було отримано позивачем станом на час її проведення, що виключало можливість проведення податкової перевірки.

Позивач звертає увагу на те, що податковим повідомленням-рішенням від 14.07.2017 № незаконно застосовано до нього штрафні санкції на підставі пункту 120.4 статті 120 ПК України, яким доповнено статтю 120 ПК України починаючи з 2017 року, тобто станом на час здійснення контрольованих операцій, подання звіту та проведення перевірки пункту 120.4 статті 120 ПК України не існувало.

Обставини щодо незаконності призначення та проведення перевірки не були враховані ДФС України під час прийняття рішення від 19.09.2017 №20844/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 14.07.2017 №, тому позивач також вважає протиправним і рішення від 19.09.2017 №20844/6/99-99-11-03-01-25.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2017 у справі відкрито провадження і призначено її до судового розгляду.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

Так, відповідачі подали відзиви на позовну заяву в яких вказали на відсутність підстав для задоволення позову. Зазначили, що 28.04.2016 позивачем направлено звіт про контрольовані операції за 2015 рік не оформлений згідно вимог наказу Міністерства фінансів України від 18.01.2016 №8 «Про затвердження форми та Порядку складання Звіту про контрольовані операції», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2016 за №187/28317, а саме без зазначення у додатку до звіту про контрольовані операції за 2015 рік «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях» коду нерезидента «МакКінзі і Компанія Інк» (США). Тому, ДФС України не прийнято звіт про контрольовані операції за 2015 рік, поданий позивачем 28.04.2016.

Оскільки, позивач у встановлені строки не подав належним чином оформленого звіту про контрольовані операції за 2015 рік Офісом ВПП ДФС прийнято наказ від 19.06.2017 №1341 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі пункту 78.1 статті 78 ПК України. Доводи позивача щодо порушення порядку проведення перевірки з огляду на отримання позивачем наказу від 19.06.2017 №1341 після проведення перевірки є безпідставними, адже вказаний наказ вважається врученим позивачу з огляду на положення пункту 42.2 статті 42 ПК України.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та наданих у справу доказах.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечив, вказавши на його безпідставність.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

В 2015 році ТОВ «Маккінзі і Компанія Україна» здійснювало контрольовані операції з нерезидентом «МакКінзі і Компанія Інк» (США) на загальну суму 134627832 грн, про що 28.04.2016 о 19:20 позивачем засобами електронного зв'язку подано до ДФС України звіт про контрольовані операції за 2015 рік.

Разом із звітом про контрольовані операції за 2015 рік позивач подав додатки до такого звіту «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях» та «Інформація про пов'язаність осіб».

Відповідно до квитанції №1 від 08.05.2016 ДФС України отримано звіт про контрольовані операції за 2015 рік, поданий позивачем 28.04.2016.

Однак, відповідно до квитанції №2 від 08.05.2016 вказаний звіт не прийнято, виявлено помилки - документ в електронному вигляді не відповідає затвердженому формату (стандарту) через відсутність заявлених у пакеті пов'язаних документів (порушено цілісність пакету).

Підставою для неприйняття звіту про контрольовані операції за 2015 рік, поданого позивачем 28.04.2016, слугував висновок відповідача про відсутність у додатку до звіту про контрольовані операції за 2015 рік «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях» коду нерезидента «МакКінзі і Компанія Інк» (США).

16.12.2016 ТОВ «Маккінзі і Компанія Україна» подано звіт про контрольовані операції за 2015 рік. Докази наявності зауважень ДФС України до цього звіту - відсутні.

19.06.2017 Офісом ВПП ДФС видано наказ №1341 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі пункту 78.1 статті 78 ПК України.

22.06.2017 контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Маккінзі і Компанія Україна» з питань несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції з нерезидентом «МакКінзі і Компанія Інк» (США) за звітний період - 2015 рік.

За результатами перевірки складено акт від 23.06.2017 №1437/28-10-14-03/34818665 в якому зафіксовано порушення позивачем підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України в частині несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції з нерезидентом «МакКінзі і Компанія Інк» (США) за 2015 рік, з порушенням встановленого строку на 225 календарних днів.

Позивач не погодився із висновками акту від 23.06.2017 №1437/28-10-14-03/34818665 та подав письмове заперечення на вказаний акт перевірки, однак рішенням Офісу ВПП ДФС від 12.07.2017 №37645/10/28-10-14-03-08 висновки акту перевірки від 23.06.2017 залишені без змін.

На підставі висновків акту від 23.06.2017 №1437/28-10-14-03/34818665 та на підставі пункту 120.4 статті 120 ПК України Офісом ВПП ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.07.2017 №, яким до ТОВ «Маккінзі і Компанія Україна» застосовано штрафні санкції у сумі 274050 грн за порушення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України.

Позивач не погодився із податковим повідомленням-рішенням від 14.07.2017 № та оскаржив його в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДФС України, однак рішенням ДФС України від 19.09.2017 №20844/6/99-99-11-03-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 14.07.2017 № - без змін.

Вважаючи, що відповідачами порушено його права, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Станом на час подання позивачем звіту про контрольовані операції за 2015 рік форма та порядок складання Звіту про контрольовані операції визначались наказом Міністерства фінансів України від 18.01.2016 №8, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2016 за №187/28317.

Згідно пункту 4 розділу І Порядку складання Звіту про контрольовані операції, затвердженого вказаним наказом Міністерства фінансів України від 18.01.2016 №8, Звіт складається із заголовної, основної частин, додатка та інформації до додатка, які є невід'ємною частиною Звіту.

У заголовній частині наводяться дані про платника податків, який подає Звіт. В основній частині наводяться загальні відомості про операції з різними контрагентами, здійснені протягом звітного року. У додатку (додатках) наводяться дані про особу (осіб), яка (які) є стороною (сторонами) контрольованої операції, та деталізовані відомості про контрольовану(і) операцію(ії). У інформації до додатка наводиться інформація про ознаки пов'язаності платника податків із відповідним контрагентом відповідно до підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 розділу І ПК України.

Згідно пункту 3 розділу ІІІ Порядку складання Звіту про контрольовані операції у графі 3 основної частини Звіту «Загальні відомості про контрольовані операції» зазначається код нерезидента - сторони контрольованої операції, встановлений у країні його реєстрації. У разі наявності різних кодів (податковий, реєстраційний, ідентифікаційний тощо) надається перевага податковому.

Відповідно до пункту 2 розділу ІV Порядку складання Звіту про контрольовані операції Додаток містить відомості про особу, яка бере участь у контрольованій операції, та детальну інформацію про здійснені протягом звітного року контрольовані операції.

Підпункт 5 пункту 3 розділу ІV Порядку складання Звіту про контрольовані операції передбачає, що у розділі Додатка «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях» у рядку 5 зазначається «Код особи», який повинен збігатися з кодом, зазначеним у графі 3 відповідної особи Загальних відомостей про контрольовані операції основної частини Звіту.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011.

Пункт 1 розділу І Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, визначає:

податкова звітність - документи, які відповідно до законодавства подаються платниками податків до органів ДПС і на підставі яких здійснюються нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу);

податковий документ в електронному вигляді - податкова звітність, реєстри отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інші звітні податкові документи, інформація в яких зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа;

подання податкових документів в електронному вигляді - подання податкових документів до органів ДПС у визначеному для документообігу порядку за умови включення платника податків до системи подання податкових документів в електронному вигляді;

формат (стандарт) податкового документа в електронному вигляді (далі - формат(стандарт)) - формалізований опис складу та структури показників податкового документа в електронному вигляді, затверджений в установленому законодавством порядку.

За змістом розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, - податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

При відправленні електронних документів платник податків самостійно визначає кінцевий термін їх відправлення (враховуючи час на своєчасну доставку документів до органів ДПС у разі можливого пошкодження телекомунікаційного зв'язку або ненадходження першої квитанції).

Податкова звітність в електронному вигляді, отримана органами ДПС пізніше терміну, встановленого законодавством для податкової звітності, вважається поданою з порушенням терміну.

Органи ДПС приймають податкову звітність з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. щоденно, крім вихідних, святкових і неробочих днів. У разі надходження податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС до 16 години платнику податків протягом двох годин з моменту прийняття (неприйняття) надсилається друга квитанція, в іншому випадку - протягом перших двох годин наступного робочого дня.

При поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку:

- платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення. Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим - ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків. За відсутності у платника податків посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податків накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП керівника, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків. Платником податків фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності електронні цифрові підписи накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП платника податків - фізичної особи, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків (за наявності);

- після накладання ЕЦП платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків;

- після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

- перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

- підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

- якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

- датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Якщо платник податків надіслав до органів ДПС кілька примірників одного податкового документа (у разі виправлення, неотримання першої квитанції тощо), то оригіналом вважається електронний документ, надісланий до органів ДПС останнім до закінчення граничного терміну встановленого законодавством для подання податкової звітності за умови, що його було сформовано правильно, прийнято до бази даних ДПС та платнику податків надійшла про це друга квитанція.

Судом досліджено додаток до звіту про контрольовані операції за 2015 рік (поданий 28.04.2016) «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях» та встановлено, що у рядку 5 даного додатку не зазначено «Код особи», який при цьому вказано у графі 3 відповідної особи Загальних відомостей про контрольовані операції основної частини Звіту.

Посилання позивача на те, що форма додатку «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях» не передбачає обов'язкового заповнення графи «Код особи» спростовуються нормою підпункту 5 пункту 3 розділу ІV Порядку складання Звіту про контрольовані операції яка прямо передбачає, що у розділі Додатка «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях» у рядку 5 зазначається «Код особи», який повинен збігатися з кодом, зазначеним у графі 3 відповідної особи Загальних відомостей про контрольовані операції основної частини Звіту.

Також позивач зазначає, що вказаний реквізит не передбачений пунктами 48.3, 48.4 статті 48 ПК України.

Так, положення Глави 2 ПК України «Податкова звітність» фактично ототожнюють правове регулювання податкових декларацій та податкової звітності, однак виключно в частині загальних підходів до формування таких документів та їх подання до контролюючих органів.

Пункт 48.2 статті 48 ПК України містить визначення обов'язкових реквізитів - інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

При цьому, суд звертає увагу на те, що пункти 48.3, 48.4 статті 48 ПК України визначають обов'язкові реквізити податкової декларації, а не звіту про контрольовані операції. Тобто, дані вимоги стосуються податкових декларацій і податкової звітності загалом. Так, пункти 48.3, 48.4 статті 48 ПК України не містять вимог щодо обов'язкового зазначення коду особи-нерезидента, але й закріплення у ПК України такої вимоги було б нелогічним і жодним чином не узгоджувалось із даними податкової звітності для осіб, які не мають взаємовідносин із нерезидентами.

Водночас, вимоги до обов'язкових реквізитів звіту про контрольовані операції чітко визначені Порядком складання Звіту про контрольовані операції підпункт 5 пункту 3 розділу ІV якого передбачає, що у розділі Додатка «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях» у рядку 5 зазначається «Код особи».

Враховуючи відсутність у рядку 5 розділі додатка «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях», який є невід'ємною частиною звіту про контрольовані операції за 2015 рік (поданого 28.04.2016), коду особу нерезидента «МакКінзі і Компанія Інк» (США), який є обов'язковим реквізитом цього документа, суд дійшов висновку, що звіт про контрольовані операції за 2015 рік не відповідає визначенню податкового документу в електронному вигляді, передбаченому у пункті 1 розділу І Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Отже, у ДФС України не було правових підстав приймати звіт про контрольовані операції за 2015 рік, поданий позивачем 28.04.2016. Тому, відсутні підстави вважати, що позивачем 28.04.2016 подано звіт про контрольовані операції за 2015 рік.

При цьому, ДФС України надіслано позивачу другу квитанцію в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин.

Згідно пункту 3 розділу І Порядку складання Звіту про контрольовані операції у разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому Звіті інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати:

Звіт з позначкою «звітний новий» у разі подання нового Звіту про контрольовані операції до 01 травня року, що настає за звітним;

Звіт з позначкою «уточнюючий» (далі - уточнюючий Звіт) у разі його подання після 01 травня року, що настає за звітним.

Звіт з позначкою «звітний новий» та уточнюючий Звіт повинні містити повну інформацію про контрольовані операції за звітний рік, як передбачено при складанні основного Звіту (Звіту з позначкою «звітний»).

Встановлено, що позивач подав належним чином оформлений звіт про контрольовані операції за 2015 рік лише 16.12.2016, тобто з порушенням строку, передбаченого підпунктом 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України на 225 календарних днів. Жодних доказів чи обґрунтувань неможливості подання такого звіту до 16.12.2016 позивач не надав.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до вимог підпункту 78.1.15 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу.

З огляду на факт невчасного подання ТОВ «Маккінзі і Компанія Україна» звіту про контрольовані операції за 2015 рік Офісом ВПП ДФС правомірно видано наказ від 19.06.2017 №1341 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Маккінзі і Компанія Україна» у зв'язку із порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 ПК України в частині несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік у строк до 04.05.2016.

Згідно пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Позивач зазначає, що працівники контролюючого органу провели перевірку до отримання ТОВ «Маккінзі і Компанія Україна» наказу від 19.06.2017 №1341, що свідчить про протиправність проведеної перевірки та нівелює її правові наслідки.

Необхідно зауважити, що згідно пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Судом встановлено, що поштове відправлення із копією наказу від 19.06.2017 №1341, повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки від 19.06.2017 №100 та повідомлення про запрошення платника податків до органів ДФС для підписання акту перевірки направлені на адресу позивача поштовим відправленням від 19.06.2017 №811, що підтверджується інформацією Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» згідно якої вказане відправлення прийняте поштовою установою 19.06.2017, 20.06.2017 невручене під час доставки, 26.06.2017 вручене за довіреністю.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що Офіс ВПП ДФС вжив залежних від нього заходів для повідомлення позивача про початок перевірки та для отримання позивачем зокрема й копії наказу від 19.06.2017 №1341. При цьому, виходячи з норми пункту 42.2 статті 42 ПК України, наказ від 19.06.2017 №1341 вважається врученим ТОВ «Маккінзі і Компанія Україна».

Обґрунтовуючи протиправність податкового повідомлення-рішення від 14.07.2017 № позивач зазначає, що згідно даного рішення застосовано штрафні санкції на підставі пункту 120.4 статті 120 ПК України, якого не існувало станом на час здійснення контрольованих операцій, подання звіту та проведення перевірки.

Дійсно, статтю 120 ПК України починаючи з 2017 року згідно Закону України від 21.12.2016 №1797-VIII доповнено пунктом 120.4 наступного змісту: Несвоєчасне подання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або несвоєчасне декларування контрольованих операцій у поданому звіті відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі: одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року.

До 01.01.2017 відповідальність за вказане порушення передбачалась пунктом 120.3 статті 120 ПК України, згідно якого неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції.

Разом з цим, відповідно до пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Отже, у разі встановлення контролюючими органами факту невчасного подання звіту про контрольовані операції після 01.01.2017, штрафні санкції за таке порушення застосовують згідно з пунктом 120.4 статті 120 ПК України.

Оскільки контролюючим органом встановлено, що позивач подав належним чином оформлений звіт про контрольовані операції за 2015 рік лише 16.12.2016, тобто з порушенням строку, передбаченого підпунктом 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України на 225 календарних днів, суд вважає обґрунтованим застосуванням до позивача штрафних санкцій, передбачених пунктом 120.4 статті 120 ПК України, на підставі податкового повідомлення-рішення від 14.07.2017 №.

Доводи позивача щодо протиправності рішення ДФС України від 19.09.2017 №20844/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 14.07.2017 № ґрунтуються виключно на неврахуванні ДФС України доводів, що на думку позивача, свідчать про незаконність дій ДФС України щодо неприйняття Звіту про контрольовані операції за 2015 рік, направленого позивачем 28.04.2016, проведення перевірки згідно наказу від 19.06.2017 №1341 та застосування штрафу на підставі податкового повідомлення-рішення від 14.07.2017 №. З огляду на встановлену судом необґрунтованість та безпідставність вказаних доводів, відсутні підстави для визнання протиправним рішення ДФС України від 19.09.2017 №20844/6/99-99-11-03-01-25.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Таким чином, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд вважає, що відповідачами доведено правомірність спірних дій та рішень, а позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження протилежного, а тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з відповідачів відповідно до статті 139 КАС України відсутні, а відповідачі не понесли витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв'язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Маккінзі і Компанія Україна» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та рішень, скасування рішень, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маккінзі і Компанія Україна» (місцезнаходження юридичної особи: 01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 19-21, літера А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 34818665).

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження юридичної особи: 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11г, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39440996).

Відповідач - Державна фіскальна служба України (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Львівська площа, будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39292197).

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 15.03.2019.

Суддя О.М. Чудак