Справа № 440/574/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/574/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Миргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Миргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 21.12.2018 №48 про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Миргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплачувати пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 10.09.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність відмови відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на вісім років, оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії та у період з 05.08.1986 по 08.08.1986 працював у зоні відчуження в розпорядженні військової частини для перевезення людей.

04.03.2019 судом одержано відзив Миргородського ОУПФ на позов, у якому відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с.34-35/. Звертав увагу на те, що разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем надано довідку ВАТ "Миргородське АТП 15308" від 16.08.2018 вих. №22, що не містить посилань на первинні документи, на підставі яких її видано, а інших документів на підтвердження періоду виконання робіт у зоні відчуження ОСОБА_1 не надано, що й стало підставою для відмови у призначенні пенсії.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засіданні не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії, про що йому видане посвідчення серії НОМЕР_1 , копію якого залучено до матеріалів справи /а.с. 10/.

10.09.18 позивач звернувся до Миргородського ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком /а.с. 38/. До заяви ОСОБА_1 додав копії паспорта громадянина України, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії, виписки із наказу ВАТ "Миргородське АТП 15308" від 04.08.1986 про відрядження ОСОБА_1 до м. Чорнобиль строком на 4 дні з 05.08.1986 по 08.08.1986, довідка ВАТ "Миргородське АТП 15308" від 16.08.2018 вих. №22, довідка Миргородського АТП 15308 від 26.02.1993 № 76, список осіб, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 38-48/.

21.12.2018 відповідачем прийнято рішення №48, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджували б періоди роботи у зоні відчуження /а.с. 36-37/. Дане рішення пенсійний орган мотивував тим, що довідка ВАТ "Миргородське АТП 15308" від 16.08.2018 вих. №22 не містить посилань на первинні документи, на підставі яких її видано, а інших документів на підтвердження періоду виконання робіт у зоні відчуження позивачем не надано.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Статтею 15 Закону України від 5.11.91 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

У відповідності до частини першої статті 49 Закону України від 28.02.91 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (тут та надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За приписами частини першої статті 55 названого Закону, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років.

Статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Частиною першою статті 15 цього Закону встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

А відповідно до частин першої та третьої статті 65 зазначеного Закону, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.05 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7.07.14 №13-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.05 за №1566/11846, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Пунктом 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.97 №51 (чинного до 25.07.18) визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А.

За змістом пункту 10 цього Порядку, посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Системно проаналізувавши наведені вище положення чинного законодавства суд дійшов висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

При цьому, єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 27.02.18 у справі №344/9789/17, від 31.07.18 у справі №751/2050/17, від 29.08.18 у справі №687/425/17, від 31.10.18 у справах №212/12245/13-а, №755/935/17, від 02.11.18 у справі №398/3389/16-а.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1 /а.с. 10/. Відповідач наведену обставину не заперечує. Більш того, разом з відзивом відповідачем надано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_1 15.11.90 /а.с. 43/.

Таким чином, відповідач обізнаний про наявність у позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

До того ж, позивачем разом із заявою про призначення пенсії надано Миргородському ОУПФ копію виписки із наказу ВАТ "Миргородське АТП 15308" від 04.08.1986 про відрядження ОСОБА_1 до м. Чорнобиль строком на 4 дні з 05.08.1986 по 08.08.1986, довідка ВАТ "Миргородське АТП 15308" від 16.08.2018 вих. №22, довідка Миргородського АТП 15308 від 26.02.1993 № 76, список осіб, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якими підтверджено факт безпосередньої зайнятості ОСОБА_1 на роботах, в зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 41-48/.

Доводи відповідача про відсутність первинних документів, які підтверджують період перебування позивача у зоні відчуження, є безпідставними, оскільки обставини справи та надані на їх підтвердження документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Суд звертає увагу на те, що посвідчення позивача недійсним не визнавалось, а його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

За таких обставин, зважаючи на наявність у позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році другої категорії, підтвердженого у визначеному законом порядку, суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на вісім років у відповідності до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

А відтак, рішення Миргородського ОУПФ від 21.12.2018 №48 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком не відповідає фактичним обставинам справи та є необґрунтованим, у зв`язку з чим його належить визнати протиправним та скасувати, а позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд враховує висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 31.10.18 у справі №212/12245/13-а, відповідно до яких належним способом захисту порушених прав позивача є покладення на пенсійний орган обов`язку призначити та виплачувати пенсію із зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з часу звернення позивача із заявою про призначення пенсії до пенсійного органу (у даному випадку - з 10.09.18).

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, беручи до уваги вищенаведені норми чинного законодавства та релевантні джерела права, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та сплату останнім при зверненні до суду судового збору у розмірі 768,40 грн, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Миргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (, вул. Гоголя, 107, м. Миргород, Полтавська область, 37600) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Миргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 21 грудня 2018 року №48.

Зобов`язати Миргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (, вул. Гоголя, 107, м. Миргород, Полтавська область, 37600) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 10 вересня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко