Справа № 640/19216/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо одностороннього розірвання договору про надання електронних документів №271120151 від 27.11.2015 та про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 06.08.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2019 року позовну заяву в частині вимог до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій щодо одностороннього розірвання договору про надання електронних документів №271120151 від 27.11.2015 повернуто, на підставі пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України у зв'язку з відсутністю підстав для поновлення строку звернення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що про порушення прав та інтересів, пов'язаних з одностороннім розірванням договору № від 27.11.2015, позивач дізнався з дати винесення податкового повідомлення-рішення від 06.08.2018 року. Крім того, апелянт звертає увагу, що у відповідності до п.56.18 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення, тобто строк оскарження рішення становить 1095 днів.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 19.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, зокрема, про визнання протиправними дії Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо одностороннього розірвання договору про надання електронних документів №271120151 від 27.11.2015.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 позовну заяву залишено без руху та зобов'язано позивача подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження своєї позиції в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо одностороннього розірвання договору про надання електронних документів №271120151 від 27.11.2015.

На виконання ухвали суду позивачем надано заяву про усунення недоліків, в якій він зазначає, що до спірних правовідносин застосовується спеціальний строк, визначений статтею 102 Податкового кодексу України - 1095 днів.

Разом із тим, відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що спеціальний строк 1095 днів надається контролюючому органу для нарахування податкових зобов'язань, платнику податків - для їх оскарження. Вказаний строк не поширюється на оскарження інших рішень (дій) контролюючого органу, в тому числі на оскарження дій щодо розірвання в односторонньому порядку договору про надання електронних документів.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги позицію позивача, що строк звернення до суду необхідно обраховувати з дати винесення податкового повідомлення-рішення від 06.04.2018, оскільки, Податковий кодекс України та Кодекс адміністративного судочинства України не пов'язують строк оскарження рішення контролюючого органу з фактом виникнення негативних наслідків у платника податків, а обраховується з дати, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як установлено судом, позивачу про розірвання договору про надання електронних документів № 271120151 від 27.11.2015 було відомо станом на 25.03.2016.

31.03.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» подана скарга до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України, 01.04.2016 подана скарга до Головного управління внутрішньої безпеки ДФС.

У квітні 2016 року позивач отримав відповіді Головного управління ДФС у м. Києві, відповідно до яких скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» задоволені не були.

При цьому, 29.04.2016 між Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» укладено договір про визнання електронних документів від 29.04.2016 № 2904516.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» мало можливість оскаржити дії Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо одностороннього розірвання договору про надання електронних документів №271120151 від 27.11.2015 в межах шестимісячного строку звернення до суду, проте своїм правом не скористався.

При цьому, суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Проте, позивачем не наведено обставин та доказів неможливості звернутися до суду з дотриманням шестимісячного строку звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальні строки дисциплінують суб'єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Відповідно до частини першої, другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При прийнятті позовної заяви від платників податків про оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень про нарахування грошових зобов'язань суди повинні вирішувати питання на користь платника податків і застосовувати пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, який передбачає більш тривалий строк для звернення до суду (1095 днів), ніж пункт 56.19 цієї ж статті (один місяць).

Строк звернення до суду з позовом про оскарження рішення контролюючого органу обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено, як це передбачено пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №813/4921/17.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив з дотриманням норм процесуального права, викладені у скарзі міркування та твердження позивача не спростовують правильності висновків суду, тому повернення позовної заяви в частині вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо одностороннього розірвання договору про надання електронних документів №271120151 від 27.11.2015 є правомірним.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «ГАЗІНВЕСТПРОЕКТ» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк