Справа № 160/727/19
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Справа № 160/727/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,-
Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль звернулося до суду із адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить: - визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про поновлення вчинення виконавчих дій від 02.01.2019 року ВП №27138066; - визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про арешт кошів боржника від 02.01.2019 року ВП №27138066; - визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про арешт кошів боржника від 04.01.2019 року ВП №27138066.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року з задоволенні заяви Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2019р. позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк, протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року відкрито провадження по справі.
Підготовче засідання призначено на 13 лютого 2019 року.
В підготовчому засіданні 13.02.2019 року представник позивача та представник відповідача надали клопотання про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року провадження в адміністративній справі № 160/727/19 за адміністративним позовом Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов зупинено.
13 березня 2019 року від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на позов, зміст якого аналогічний змісту наданих письмових пояснень від 19 лютого 2019 року.
В судове засідання 13.03.2019 року сторони не зявилися, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2019р. продовжено строк зупинення провадження у справі до 18.03.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 року поновлено провадження по вказаній справі.
Від представників сторін надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.
В судове засідання 18.03.2019 року сторони не зявилися, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
За таких обставин та керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, зясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, судом встановлено наступне.
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль зареєстровано 01.09.1999 року. Основний вид економічної діяльності 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання виконавчого листа №2-а-7175/08/0470, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 17.05.2011 року, державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№27138066 про стягнення з Державного підприємства Криворізька теплоцентраль в доход Державного бюджету Укараїни підвищену плату за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у розмірі 23004283,87 грн.
Наказом Фонду Державного майна України від 08.12.2015 року прийнято рішення про приватизацію державного підприємства «Криворізька теплоцентраль».
Державним виконавцем 31.03.2017р. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до пункту 4 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Державним виконавцем 15.11.2018р. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.
Державним виконавцем 15.11.2018 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Постановою державного виконавця від 02.01.2019 року ВП №27138066 змінено назву сторони виконавчого провадження, а саме боржника на Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль.
Постановою державного виконавця від 02.01.2019 року ВП №27138066 поновлено вчинення виконавчих дій, в звязку з усуненням обставин, які були підставою для зупинення.
Постановою державного виконавця від 02.01.2019 року ВП №27138066 накладено арешт коштів на рахунки Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль.
Постановою державного виконавця від 04.01.2019 року ВП №27138066 накладено арешт коштів на рахунки Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль.
Не погоджуючись з наведеними постановами від 02.01.2019 року та 04.01.2019 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування постано, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон №1404) встановлено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ ).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 10 Закону №1404-VІІІ визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною 4 статті 48 Закону №1404-VІІІ передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
Частиною 1 статті 6 Закону №1404-VІІІ встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом.
Пунктом 12 частини 1 статті 34 Закону України №1404-VІІІ виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій в т.ч. у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку обєктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Згідно частини п'ятої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.
Як зазначалося вище, на виконання виконавчого листа №2-а-7175/08/0470, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 17.05.2011 року, державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№27138066 про стягнення з Державного підприємства Криворізька теплоцентраль в доход Державного бюджету Укараїни підвищену плату за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у розмірі 23004283,87 грн.
Державним виконавцем 31.03.2017р. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до пункту 4 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Державним виконавцем 15.11.2018р. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.
Державним виконавцем 15.11.2018 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Суд зазначає, що підприємство позивача підлягало приватизації саме у 2018 році згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 358-р.
Відповідно до положень частини другої статті 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» перелік об'єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України.
Державні органи приватизації щороку до 15 січня поточного року забезпечують оприлюднення переліків об'єктів, що підлягають приватизації на відповідний рік, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України (частина десята статті 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).
Судом встановлено, що у 2018 році не було вжито заходів по приватизації 99,9864% пакету акцій (частки), відсотків АТ "Криворізька теплоцентраль".
В звязку з відсутністю рішення Кабінету Міністрів України про затвердження переліку об'єктів великої приватизації державної власності на 2019 рік, державним виконавцем згідно частини п'ятої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 02.01.2019 року ВП №27138066; постанову про арешт кошів боржника від 02.01.2019 року ВП №27138066 та постанову про арешт кошів боржника від 04.01.2019 року ВП №27138066.
11.02.2019 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню відповідно до пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідач при прийнятті оскаржуваних постанов діяв в межах повноважень та вживав заходи щодо примусового виконання рішення суду в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".
Крім того, суд зазначає, що з 11.02.2019 зупинено вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню, оскільки підприємство позивача було віднесено до обєктів приватизації на 2019 року.
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб'єктом владних повноважень, виконано покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваних постанов.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 18 березня 2019 року.

Суддя О.М. Неклеса