Справа № 280/4773/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 березня 2019 року Справа № 280/4773/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

представника позивача Деревянко Д,В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Монтаж-Сервіс-2004 (69068, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 78, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Сервіс-2004» (далі- Позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - Відповідач), в якому просить суд податкове-повідомлення рішення №06 від 03.09.2018 р., з податку на прибуток Відповідача, в частині нарахування 184610 грн., з основного зобовязання та 6 059,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, визнати протиправними та скасувати.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що податкове повідомлення - рішення №06 від 03.09.2018 р. є протиправним з підстав визначення контролюючим органом податкового зобовязання з порушенням меж перевірки, встановлених наказом ГУ ДФС у Запорізькій області №1079 від 06 квітня 2018 року, по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками, які були відсутні у затвердженому на перевірку переліку контрагентів.

В звязку з цим Позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню податкове повідомлення рішення прийняте Відповідачем за наслідками позапланової виїзної документальної перевірки Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «КАСТРОМ ГРУП» () за 2015 рік, ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» (), ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» () за 2016 рік, в ході якої Відповідачем встановлено порушення з боку Позивача податкового законодавства, зокрема: пунктів 44.1 та 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1, статті 134, пункту 135.1, статті 135 Податкового кодексу України, які на думку Відповідача виникли в наслідок заниження складу доходів (рядок 2240 «Інші доходи» Фінансового звіту субєкта малого підприємництва) при оприбуткуванні безоплатно отриманих товарів, робіт, що надійшли від невідомих осіб.

Ухвалою суду від 19.11.2018 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.12.2018.

18.12.2018 у підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 11.01.2019.

Ухвалою суду від 11.01.2019 продовжено строк проведення підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання на 07.02.2019.

Ухвалою суду від 07.02.2019 відкладено підготовче засідання на 18.02.2019.

Ухвалою суду від 18.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2019.

18.03.2019 в судовому засіданні представник Позивача адміністративний позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, відповідно до яких зазначено, що податковим органом під час проведення перевірки встановлено порушення позивачем норм податкового законодавства в наслідок чого субєктом господарювання занижено податок на прибуток за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року. Разом з тим вказує, що підприємством занижено податок на прибуток за 2015 та 2016 роки. Таким чином на підставі виявлених порушень податкового законодавства, контролюючим органом на підставі та у межах діючого законодавства винесено стосовно Позивача податкове повідомлення - рішення №06 від 03.09.2018 р.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що з 10.04.2018 р. по 16.04.2018 р. на підставі Наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 06.04.2018 р. №1079 та направлення від 10.04.2018 р. № 790 посадовою особою Відповідача проведена позапланова виїзна документальна перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «КАСТРОМ ГРУП» () за 2015 р., ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» (), ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» () за 2016 р.

За результатами проведення Відповідачем позапланової виїзної перевірки складено акт №249/08-01-14-09/32889812 від 23.04.2018 р.

У акті перевірки Відповідач дійшов до висновку, що перевіркою встановлено порушення Позивача, зокрема: пунктів 44.1 та 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1, статті 134, пункту 135.1, статті 135 Податкового кодексу України, тобто заниження Позивачем податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за період що перевірявся на загальну суму 184610 грн., у тому числі по періодах:

- за 2015 рік на суму 160372 грн.;

- за 2016 рік на суму 24238 грн.

В обґрунтування наявності в діях Позивача наведених порушень податкового законодавства Відповідач в акті перевірки посилається на те, що:

Проведеною перевіркою відображених показників за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. на підставі таких документів: головних книг видаткових накладних, актів виконаних робіт,, розрахункових документів, оборотно-сальдових відомостей по рахункам №361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»,, №703 «Дохід від реалізації робіт та послуг», №311 «Поточні рахунки в національній валюті», №791 «Результат операційної діяльності», №201 «Сировина і матеріали», №231 «Основне виробництво», №281 «Товари на складі», №901 «Собівартість реалізованої готової продукції», №903 «Собівартість реалізованих товарів та послуг», №92 «Адміністративні витрати», встановлено заниження задекларованих субєктом господарювання показників в рядку 01 Декларації з податку на прибуток «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у загальній сумі 1025611 грн. у т.ч.:

- за 2015 рік на суму 890957 грн.;

- за 2016 рік на суму 134654 грн.

В ході проведення перевірки встановлено порушення п. 5, п. 7 та п. 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» (затвердженого наказом №290 від 29.11.1999 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 р. , ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Позивачем не визначено дохід:

- за 2015 рік при оприбуткуванні товарів (послуг), що надійшли від невідомих осіб за первинними документами, складеними ТОВ «КАСТРОМ ГРУП» на загальну суму 890957 грн.;

- за 2016 рік при оприбуткуванні товарів (послуг), що надійшли від невідомих осіб за первинними документами, складеними ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» та ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» на загальну суму 134654 грн.

Отже, враховуючі вищевикладене, Відповідач під час позапланової перевірки дійшов до висновків, що:

- товари, роботи, послуги ТОВ «Монтаж-Сервіс-2004» отримано не від контрагентів-постачальників ТОВ «КАСТРОМ ГРУП» (), ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» () та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» ();

- Позивач не включив до рядку 2240 «Інші доходи» Фінансового звіту субєкта малого підприємництва вартість товарів, робіт послуг безоплатно отриманих від невідомих осіб (занизив доходи), що призвело до заниження податку на прибуток.

03.09.2018 р. Відповідачем за наведеними висновками акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення №06, яким Позивачу на підставі пунктів 44.1 та 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1, статті 134, пункту 135.1, статті 135 Податкового кодексу України донараховано за податковими зобовязаннями з податку на прибуток 184610 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 6059,50 грн., а всього 190669,50 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

В своїй позовній заяві Позивач не оспорює висновки службової особи Відповідача щодо нереальності господарських операцій між ним та ТОВ «КАСТРОМ ГРУП», ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ».

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Протиправність податкового повідомлення-рішення №06 від 03.09.2018 р. Позивач обґрунтовує тим, що порушення податкового законодавства щодо заниження ним доходу було визначено Відповідачем по господарським операціям з контрагентами, що не були включені до переліку контрагентів, встановленого в наказі ГУ ДФС у Запорізькій області від 06.04.2018 р. №1079, та стосовно яких службовим особам Відповідача було надано дозвіл щодо проведення перевірки.

В звязку з цим, керуючись приписами частини другої статті 9 КАС України, суд в межах даної справи не досліджував реальність або нереальність господарських операцій між Позивачем та ТОВ «КАСТРОМ ГРУП», ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» і не надавав їм оцінку, оскільки дане питання не визначено Позивачем в якості підстави поданого ним позову.

Розгляд адміністративної справи відбувається виключно з підстав, зазначених Позивачем у позовній заяві та в межах заявлених ним позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 6 КАС України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява №1365/07, 24 April 2008, § 39), «ОСОБА_2 проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170)).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки; документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Підстави проведення документальної позапланової перевірки передбачені пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року («Cantoni v. France», заява № 17862/91, § 31-32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року («Vyerentsov v. Ukraine», заява «№ 20372/11, § 65)).

Виходячи із системного аналізу вищезазначених положень Податкового кодексу України та практики Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що предметом проведення позапланової виїзної перевірки контролюючим органом є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів платником податків.

Оскільки позапланова перевірка не передбачається в плані-графіку контролюючого органу, то конкретні питання, що підлягають зясуванню під час проведення саме позапланової перевірки, встановлюються в рішенні керівника контролюючого органу (його заступника або уповноваженою особою).

З огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, а закон, щоб виключити ризик свавілля, повинен характеризуватися якістю, зокрема і при вирішенні переліку питань, що є предметом позапланової перевірки контролюючого органу, суд приходить до висновку, що перелік питань, що підлягають зясуванню під час проведення конкретної позапланової перевірки, зазначений в конкретному рішенні керівника контролюючого органу (його заступника або уповноваженою особою), є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Таким чином, підстави проведення позапланової перевірки та перелік питань, які підлягають перевірці, визначаються виключно наказом про проведення позапланової перевірки.

Наказом №1079 від 06.04.2018 р. заступником начальника ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 було прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Монтаж-Сервіс-2004» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «КАСТРОМ ГРУП» () за 2015 рік, ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» (), ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» () за 2016 рік.

Отже, предметом дослідження під час проведення позапланової перевірки Наказом №1079 від 06.04.2018 р. було визначено фінансово-господарські взаємовідносини Позивача з конкретним переліком контрагентів-постачальників:

1) ТОВ «КАСТРОМ ГРУП» ();

2) ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» ();

3) ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» ().

Таким чином, перевірка фінансово-господарських взаємовідносин підприємства з будь-яким іншими контрагентами (постачальниками або покупцями) знаходилися поза межами питань, визначених Наказом ГУ ДФС у Запорізькій області №1079 від 06.04.2018 р. для перевірки, та вони (фінансово-господарські взаємовідносини) не могли перевірятися службовими особами контролюючого органу в межах даної перевірки та по ним не могли бути донараховані податкові зобовязання.

В акті перевірки №249/08-01-14-09/32889812 від 23.04.2018 року (стор. 34) зазначено, що Позивачем було отримано товари, реальне джерело походження яких не встановлене, що є свідченням набуття підприємством у власність (безоплатне отримання) без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Таким чином, на думку Відповідача (стор. 35 ОСОБА_3), Позивач отримав актив у вигляді товару (послуг) невідомого походження, що вважається безоплатно отриманим.

В звязку з цим контролюючий орган зробив висновок, що підприємством занижено податок на прибуток через заниження складу доходів (рядок 2240 «Інші доходи» Фінансового звіту субєкта малого підприємництва) при оприбуткуванні безоплатно отриманих товарів, робіт, що надійшли від невідомих осіб.

Таким чином, Відповідачем податкове зобовязання було визначено Позивачу не по взаємовідносинам з ТОВ «КАСТРОМ ГРУП», ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ», а по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками, які відсутні у переліку контрагентів, зазначених у Наказі №1079 від 06.04.2018 р. та на перевірку взаємовідносин з якими службовій особі Відповідача не було надано повноважень під час проведення позапланової перевірки.

У постанові від 27.01.2015 по справі №21-425а14 (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №43075087) Верховний Суд України виклав правову позицію, відповідно до якої невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позапланова перевірка була проведена не в межах, і не в спосіб, передбачений наказом ГУ ДФС у Запорізькій області про її призначення, а прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення №06 від 03.09.2018 року підлягає скасуванню.

При цьому, суд звертає увагу, що визначення податкових зобовязань через заниження доходів платником податків, що сталося при оприбуткуванні товарів (послуг), що надійшли від невідомих осіб, можливе лише під час проведення контролюючим органом планової перевірки, оскільки під час її проведення перевірці підлягають всі господарські операції платника податків з усіма його контрагентами (встановленими або не встановленими), що здійснив платник податків у перевіряємому періоді.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що Відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи Позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені Позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС Україниякщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 78, 139, 241, 243-246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2018 року, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Монтаж-Сервіс-2004 (69068, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 78, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізький області (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) судовий збір у сумі 2860,04 грн.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 20.03.2019.

Суддя А.В. Сіпака