Справа № 540/493/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 березня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/493/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Гомельчук С.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Експерта державної експертизи землевпорядної документації (системи Держгеокадастру) Дерія Ігора Григоровича, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасуваня рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо ненадання адміністративної послуги по заяві від 03.01.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 відповідно до п. 5 ст.10 Закону України «Про адміністративні послуги»;

- визнати протиправним висновок відповідача-1 про відмову в погодженні проекту землеустрою від 26.02.2019 року за № 1384/82-19 та скасувати його;

- зобов'язати відповідача-1 погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,9974 га на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області;

- зобов'язати відповідача-1 подати суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статті 161 КАС України, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" передбачає встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01 січня 2019 року, в сумі 1921,00 грн.

Підпунктом 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачена ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви позивачем не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

З огляду на вказане, позовна заява містить вимоги немайнового характеру, за які останньому необхідно було сплатити судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 1536,80 грн. (виходячи з розрахунку: 768,40 грн. + 768,40 грн.). Проте, позивачем не сплачено судовий збір у згаданому розмірі.

Натомість, в тексті позовної заяви, посилаючись на положення п. 13 п. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір", позивач просить звільнити його від сплати судового збору.

З приводу даного клопотання суд зазначає наступне.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На підставі ч. 1, 2 ст. 8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не сплачується.

На думку позивача судовий збір не сплачується за подання даного адміністративного позову до суду згідно підпункту 13 п. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" приписами якого передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Суд вважає помилковим посилання позивача на вказану норму, як на підставу несплати судового збору, так як позивач просить суд визнати протиправними дії та рішення суб'єктів владних повноважень, із зобов'язанням їх прийняти відповідне рішення на користь позивача, в той час як жодних посилань на відшкодування шкоди, завданої позивачу протиправними діями та/або рішеннями відповідачів, позовна заява не містить. Відтак, суд доходить висновку про те, що дана позовна заява не підпадає під дію приписів пп. 13 п. 2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", що вказує на необхідність сплати судового збору у даному випадку.

Крім того, суд вважає, що звільнення позивача від сплати судового збору може розцінюватися як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що стаття 8 Закону України "Про судовий збір" визначає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. А тому, позивач не позбавлений права на звернення до суду з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Враховуючи викладене, за подання до суду даної позовної заяви, позивач має надати до суду доказ сплати судового збору на суму 1536,80 грн.

Таким чином, позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, тому керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, суд

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху та надати позивачу десятиденний строк з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/493/19 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Гомельчук С.В.