Справа № 759/14465/18
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1777/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ПП 2 роти 2 батальйону лейтенанта поліції Чорного В'ячеслава Олеговича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2018 позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом та просить скасувати постанову серії ЕАВ № 571483 від 01.09.2018 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КупАП.

01.11.2018 позовна заява прийшла за підсудністю до Солом'янського районного суду м. Києва.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.09.2018 відносно позивача було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

Вказує, що 01.09.2018 отримав постанову в якій зазначено, що ОСОБА_1 01.09.2018 о 09 год. 26 хв., керуючи транспортним засобом в Київській області, Броварському районі, в с. Семиполки, шосе київське, 193 А, рухався в крайній лівій смузі та порушив п. 11.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було без дотримання вимог чинного законодавства з порушенням його прав та складена не за місцем знаходження органу, який розглядає справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 14.09.2018 Святошинського районного суду м. Києва, позовну заяву передано за підсудністю до Солом'янського районного суду м. Києва.

01.11.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 02.11.2018 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

02.01.2019 на адресу суду від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача надійшло пояснення. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що інспектором поліції при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а постанова серії ЕАВ № 571483 від 01.09.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП винесена уповноваженою особою з дотриманням правил чинного законодавства, тому, на його думку немає підстав для її скасування, а доводи є безпідставними. Крім того, інспектор попереджав позивача що рішення буде прийматись на основі пояснень його напарника як свідка та пояснень особи яка притягується до адміністративного правопорушення.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.09.2018 інспектором ПП 2 роти 2 батальйону лейтенантом поліції Чорним В.О. було винесено постанову серії ЕАВ № 571483 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 425,00 гривень.

З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_1 01.09.2018 о 09 год. 26 хв.,керуючи транспортним засобом в Київській області, Броварському районі, в с. Семиполки, шосе київське, 193 А, рухався в крайній лівій смузі та порушив п. 11.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху транспортних засобів в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, для повороту чи розвороту ліворуч.А у разі невиконання даного припису настає відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Позивачем не надано доказів в підтвердження того, що ним не було допущено порушення п.11.5 ПДР та як наслідок , відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В позовній заяві позивач посилається на неправомірність складеної постанови відносно нього за місцем вчинення як на підставу для скасування останньої.

Суд не погоджується з доводами позивача, виходячи з наступного.

Вбачається, що правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором УПП, який склав постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ст.132-1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що інспектор ПП 2 роти 2 батальйону лейтенант поліції Чорний В.О. є працівником Органів Національної поліції, має спеціальні знання, а отже постанова ЕАВ № 571483 від 01.09.2018 винесена правомірно.

Разом з цим, суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором не було роз'яснено йому його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України..

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, інспектор постановив визнати винним останнього у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.

Після чого було винесено постанову, з якою надалі позивач ознайомився, про що свідчить його підпис у ній. Також позивача було повідомлено про порядок оскарження постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Виходячи з вищезазначених положень законодавства, навіть у разі оскарження особою допущеного правопорушення і адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які розглядають працівники Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається. Такого висновку також дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 23.10.2017 № 753/4807/17.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 територіальні органи Міністерства внутрішніх справ ліквідовано як юридичні особи публічного права.

Законом або будь-яким іншим актом законодавства не передбачено правонаступництво Національної поліції України від міліції та органів внутрішніх справ відповідно.

Отже, виходячи з положень рішення Конституційного суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватись у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Водночас, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання), а не Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 23.10.2017 № 753/4807/17.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положеньст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 254, 256, 257-263, 268, 283 КодексуУкраїни про адміністратвині правопорушення, 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора ПП 2 роти 2 батальйону лейтенанта поліції Чорного В'ячеслава Олеговича про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного судучерез суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна