Справа № 1.380.2019.000603
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.000603
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження №58045601 та виконавчого провадження № 58046220 від 10.01.2019 та щодо винесення постанов про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 10.01.2019 № 49897247, від 10.01.2019 №51137329;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2019 №58046220;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2019 №58045601;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору від 10.01.2019 № 49897247;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору від 10.01.2019 №51137329.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ані 28.01.2016 року після спливу встановленого державним виконавцем строку на добровільне виконання виконавчого листа № 454/211/15-ц від 09.12.2015 року, ані 19.04.2016 року після спливу встановленого державним виконавцем строку на добровільне виконання виконавчого листа № 454/1596/14-ц від 26.08.2014 року, ані 18.04.2018 року у звязку із відновленням втраченого виконавчого провадження не виносив. Вищезгадані Постанови про стягнення виконавчого збору відповідач прийняв лише 10.01.2019 року. Вказує, що Закон України «Про виконавче провадження» містить окрім іншого норми, які визначають розмір штрафної санкції - розмір виконавчого збору. З урахуванням редакцій Закону, які були чинними в періоди існування правопорушення, розмір виконавчого збору становить: у період до 02.06.2016 р. - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню; у період з 02.06.2016 до 28.08.2018 - 10 відсотків фактично стягнутої суми; у період після 28.08.2018 р. - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню. Таким чином у періоди існування спірних правовідносин база обрахунку виконавчого збору змінювалась двічі. Норми ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», що були чинними в період з 02.06.2016 до 27.08.2018 зменшували відповідальність Позивача, як боржника, в порівнянні з нормами ст.27 Закону, які були чинними до 02.06.2016 та з 28.08.2018. Постановою Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження №49897247 від 12.01.2016 року та виконавче провадження №51137329 від 12.04.2016 року з виконанням виконавчого листа №454/211/15-ц виданого 09.12.2015 року та виконавчого листа №454/1596/14-ц виданого 26.08.2014 року, Сокальським районним судом Львівської області. Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області повинен був прийняти постанову про стягнення виконавчого збору після спливу 10 днів з дня отримання виконавчого листа. Вважає, що системний аналіз норм права дає підстави стверджувати, що розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з боржника, з урахуванням вимог ст.58 Конституції України повинен визначатися нормою ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинною з 02.06.2016 до 28.08.2018. Просив позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Позиція відповідача викладена у письмовому відзиві на позов та обґрунтовується тим, що лише після вчинення державним виконавцем виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання, 27.12.2018 на адресу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відділу надійшли заяви стягувача про виконання боржником рішення суду, про закінчення виконавчих проваджень ВП № 49897247 та ВП 51137329 у звязку повним фактичним погашенням заборгованості. 10.01.2019 державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанови про закінчення даних виконавчих проваджень ВП № 49897247 та ВП №51137329 відповідно до п.9. ч.І. ст. 39 Закону України « Про виконавче провадження» в яких зазначено що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження виділити в окреме провадження. 10.01.2019 державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №58045601 та ВП №58046220 та витрат виконавчого провадження ВП №58046335 та ВП №58045983. Боржником вимоги виконавчих документів у добровільний строк не виконано, заходів, спрямованих на виконання рішення суду до вчинення державним виконавцем дій примусового виконання - боржником не здійснено. Вважає позовні вимоги вважаємо безпідставними, надуманими, та такими, що не підлягають до задоволення. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

На виконанні у Сокальському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебували виконавчі провадження ВП № 49897247 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 : відсотки за користування коштами, згідно з договором позики від 24.10.2013 року в розмірі 703230 грн; три відсотки річних за договором позики від 24.10.2013 року в розмірі 12178,85 грн; відсотки за користування коштами,згідно розписок від 23.04.2015 року та від 19.03.2013 р. в розмірі 39039,98 грн; три відсотки річних згідно розписок від 23.04.2015 року та від 19.03.2013 р. в розмірі 4059,62 грн; 3654 грнсудового збору, а також ВП №51137329 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 352800,00 грн позики, 117600,00 грн, пеню 82908,00 грн, судовий збір 3654,00 грн, які були обєднані у зведене виконавче провадження ВП 56226249.

В період з 21.01.2016 по 10.01.2019 державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вчинено ряд виконавчих дій, які спрямовані на примусове виконання а саме:-15.09.2016 державним виконавцем прийнято постанову про розшук майна боржника.

18.04.2018 державним виконавцем прийнято постанову про накладення арешту на все майно боржника

20.06.2018 державним виконавцем прийнято постанову про опис майна боржника.

16.07.2018 державним виконавцем прийнято постанову про призначення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання.

17.07.2018 державним виконавцем прийнято постанову про розшук рухомого майна боржника.

26.09.2018 на адресу відділу надійшов звіт про належну оцінку вартості майна.

22.11.2018 державним виконавцем скеровано запит до заставодержателя - «Державного ощадного банку України» про можливість звернення стягнення на обєкт нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі ( крамниці) яке перебуває у іпотеці.

23.11.2018 пакет документів із заявкою на реалізацію арештованого майна з метою здійснення заходів щодо організації електронних торгів та реалізації майна боржника ОСОБА_1 передано до Львівської філії ДП «Сетам».

Після вчинення державним виконавцем виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання, 27.12.2018 на адресу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відділу надійшли заяви стягувача про виконання боржником рішення суду, про закінчення виконавчих проваджень ВП № 49897247 та ВП 51137329 у звязку повним фактичним погашенням заборгованості.

10.01.2019 державний виконавець Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняв постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 49897247 та ВП № 51137329 відповідно до п.9. ч.І. ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в яких зазначено що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження виділити в окреме провадження.

10.01.2019 державний виконавець Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняв постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №49897247 та ВП №51137329.

10.01.2019 державний виконавець Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняв постанови про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №58045601 та ВП №58046220 та витрат виконавчого провадження № ВП №58046335 та ВП №58045983.

Не погоджуючись із вказаними діями та постановами позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про виконавче провадження № 1404 (далі Закону № 1404).

Статтею 1 Закону № 1404 встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини 1 Закону № 1404 передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно з статтею 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою статті 27 Закону №1404 визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону №1404 у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404 у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Твердження позивача про те, що Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області повинен був прийняти постанову про стягнення виконавчого збору після спливу 10 днів з дня отримання виконавчого листа є необґрунтованим, оскільки 10.01.2019 державний виконавець Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняв постанови про закінчення даних виконавчих проваджень АСВП № 49897247 та АСВП № 51137329 відповідно до п.9. ч.І. ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404, якщо виконавчий збір не стягнуто. Виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 2 Закону №1404 постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

10.01.2019 відповідач прийняв постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 49897247 та ВП № 51137329 відповідно до п. 9. ч. 1. ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в яких зазначено що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження виділити в окреме провадження.

10.01.2019 державний виконавець прийняв постанови про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №58045601 та ВП №58046220 та витрат виконавчого провадження ВП №58046335 та ВП №58045983.

Суд зазначає, що постанови про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №58045601 та ВП №58046220 прийнято в межах строків предявлення виконавчого документа до виконання, передбачених ст.12 Закону №1404.

На час відкриття виконавчого провадження чинним був Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), згідно зі ст. 1 якого визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однак, на час прийняття оскаржуваних постанов державного виконавця від 28 серпня 2018 року та від 10.10.2018 набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 6, 7 Розділу XІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження, а виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

В період з 21.01.2016 по 10.01.2019 державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вчинено ряд виконавчих дій, які спрямовані на примусове виконання а саме: 15.09.2016 державним виконавцем прийнято постанову про розшук майна боржника; 18.04.2018 державним виконавцем прийнято постанову про накладення арешту на все майно боржника; 20.06.2018 державним виконавцем прийнято постанову про опис майна боржника;16.07.2018 державним виконавцем прийнято постанову про призначення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання; 17.07.2018 державним виконавцем прийнято постанову про розшук рухомого майна боржника;22.11.2018 державним виконавцем скеровано запит до заставодержателя - «Державного ощадного банку України» про можливість звернення стягнення на обєкт нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі ( крамниці) яке перебуває у іпотеці; 23.11.2018 пакет документів із заявкою на реалізацію арештованого майна з метою здійснення заходів щодо організації електронних торгів та реалізації майна боржника ОСОБА_1 передано до Львівської філії ДП «Сетам».

Після вчинення державним виконавцем виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання, 27.12.2018 на адресу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відділу надійшли заяви стягувача про виконання боржником рішення суду, про закінчення виконавчих проваджень ВП № 49897247 та ВП 51137329 у звязку повним фактичним погашенням заборгованості.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404 встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відкриті 21 січня 2016 року та 12 квітня 2016 виконавчі провадження у цивільній справі №454/211/15-ц у цивільній справі №454/1596/14-ц постановами державного виконавця від 10 січня 2019 року були закінчені (у звязку з фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчими документами).

Отже, оскаржувані постанови державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2: про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2019 №58046220; про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2019 №58045601; про стягнення виконавчого збору від 10.01.2019 № 49897247; про стягнення виконавчого збору від 10.01.2019 №51137329 прийняті державним виконавцем після завершення виконавчого провадження, тобто відповідно до Закону № 1404-VIII.

Аналіз зазначених норм права та обставин справи дає суду підстави вважати, що державний виконавець при прийнятті спірних постанов правомірно застосував норми Закону № 1404-VІІІ, які діяли на час прийняття цих постанов.

Суд наголошує, що постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 49897247 та ВП № 51137329 від 10.01.2019 є чинними та станом на час розгляду справи у суді оскаржені не були, як і не були оскаржені дії державного виконавця з їх прийняття.

Тому, твердження позивача про те, що розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1, повинен визначатися нормою ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка була чинною з 02.06.2016 р. до 28.08.2018 р.) є необґрунтованим та не заслуговує на увагу.

Суд зазначає, що якраз відправною подією для прийняття постанов про стягнення виконавчого збору та постанов про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору у цій справі є постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 49897247 та ВП № 51137329 від 10.01.2019.

Під час судового розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем порядку при прийнятті постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, а позивачем таких порушень не зазначено.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 у справі №1340/5051/18 (справа з аналогічними правовідносинами).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що оскаржувані постанови державного виконавця прийняті відповідно до Закону України Про виконавче провадження, а позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при відмові у задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.М. Брильовський