Справа № 818/1064/18
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2019 р. Справа № 818/1064/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача - Яременка О.О., Грудницької І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 818/1064/18

за позовом ОСОБА_1

до Військового комісара Роменського об`єднаного міського військового комісаріату Дудінова Олександра Миколайовича

про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (далі відповідач, військовий комісар) в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ відповідача № 20 від 01.02.2018 «Про результати службового розслідування за фактом надання недостовірної інформації до вищих органів управління» в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення «Догана».

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. Під час проходження позивачем служби в Роменському об`єднаному міському військовому комісаріаті, на підставі наказу військового комісара, в січні 2018 року було проведено службове розслідування за фактом надання недостовірної інформації до вищих органів управління, за результатами якого, до нього застосовано дисциплінарне стягнення «Догана». Підставою для застосування вказаного стягнення визначено неналежне виконання телеграми № 3/610.

На переконання ОСОБА_1 , згаданий наказ про застосування дисциплінарного стягнення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідно до функціональних обов`язків він не здійснює постановку на військовий облік офіцерів запасу та не веде облік даної категорії військовозобов`язаних; телеграму № 3/610 від 07.04.2017 до виконання не отримував; службовим розслідуванням не встановлено надання саме ним недостовірної інформації, а також підстав, на яких старший лейтенант ОСОБА_3 поновлював на військовому обліку офіцерів запасу. Крім того, службовим розслідуванням не була перевірена дійсність наданої старшим лейтенантом ОСОБА_3 інформації про виконання планових показників щодо поновлення на військовому обліку офіцерів запасу та не встановлено чому розпорядження обласного військового комісаріату про поновлення на військовому обліку офіцерів запасу не було доведено до безпосереднього виконавця який веде такий облік.

Також, позивач зауважив на тому, що відповідачем на його вимогу не надано копій матеріалів службового розслідування та наказу про притягнення до відповідальності.

З вищезазначених підстав, ОСОБА_1 вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 02.04.2018 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 818/1064/18, клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено, розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні призначений на 24.04.2018 об 11 год. 00 хв., встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Так, 11.04.2018 від військового комісара надійшов відзив (а.с. 31-33), у якому відповідач зазначив, що службовим розслідуванням був встановлений факт невиконання телеграми № 3/610, виконання якої доручалось позивачу. Втім, з незрозумілих причин в отриманні цієї телеграми ОСОБА_1 не розписувався, а фактично вона була отримана майором ОСОБА_4 , який її і відпрацьовував.

Під час проведення службового розслідування, відповідач казав, що буде оголошена догана, але після детального вивчення матеріалів, позивачу було оголошено дисциплінарне стягнення «Суворо вказати» за невиконання наказу і неприйняття телеграми № 3/610 до виконання.

Про незастосування такого стягнення, як « ОСОБА_5 », застосування якого оскаржує ОСОБА_1 , свідчить і той факт, що його не було позбавлено премії, а також те, що у службовій картці позивача відсутній запис про таке стягнення.

За наведених обставин, військовий комісар вважає, що предмет спору по справі № 818/1064/18 відсутній, у зв`язку з чим, позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 24.04.2018 представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з відрядженням позивача в райони проведення АТО для виконання службових (бойових) завдань терміном на 12 місяців.

Ухвалою суду від 24.04.2018 провадження по справі № 818/1064/18 зупинено до повернення ОСОБА_1 з відрядження.

Ухвалою суду від 05.02.2019 провадження по справі поновлено, розгляд справи по суті призначений на 25.02.2019 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 25.02.2019, занесеною до протоколу, в судовому засіданні оголошена перерва до 12.03.2019 для надання додаткових доказів відповідачем.

В судовому засіданні 12.03.2019 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники військового комісара в судовому засіданні проти позову заперечували та просили суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та об`єктивно оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить службу в Роменському об`єднаному міському військовому комісаріаті на посаді заступника військового комісара з мобілізаційної роботи та має звання підполковника.

Під час проходження служби позивачем, 26.01.2018 згідно з Наказом військового комісара АДРЕСА_1 (а.с. 34) було призначено службове розслідування за фактом подання недостовірної інформації до вищих органів управління.

В ході проведення службового розслідування, відібрані пояснення, відповідно до яких ОСОБА_6 повідомила, що 07.04.2017 від Сумського ОМВК отримана телеграма № 3/610, вхідний номер 1684, яка за резолюцією військового комісара підлягала виконанню підполковником ОСОБА_1 та з якою ознайомився майор ОСОБА_4 (а.с. 41).

Старші лейтенанти ОСОБА_3 та ОСОБА_7 повідомили, що телеграма № 3/610 від 07.04.2017 їм для виконання не доводилась, у зв`язку з чим інформація на її виконання ними не передавалась (а.с. 42-43).

Майор ОСОБА_4 повідомив, що згадану телеграму відпрацьовував, інформацію на її виконання надавав в електронному вигляді та не роздруковував. З 04.12.2017 вибув на лікарняний, у зв`язку з чим, річний звіт на виконання телеграми № 3/610 не надавав (а.с. 44).

Позивач від надання пояснень відмовився, посилаючись на приписи статті 63 Конституції України (а.с. 40).

За результатами службового розслідування, 29.01.2018 заступником військового комісара з територіальної оборони майором ОСОБА_8 складені рапорт та акт службового розслідування, згідно з якими пропонувалось застосувати до підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення «Догана» за халатне відношення до виконання службових обов`язків, а саме: неналежне виконання телеграми № 3/610 від 07.04.2017 (а.с. 36-38).

На підставі акту службового розслідування, 01.02.2018 військовим комісаром прийнятий Наказ № 20, яким на позивача за невиконання наказу і неприйняття телеграми № 3/610 до виконання, накладено стягнення «Суворо вказати».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд зазначає наступне.

На виконання статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначаються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України № 551-XIV від 24.03.1999.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до пунктів 1, 2 вказаного Статуту, військовою дисципліною є бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Пунктом 6 Дисциплінарного статуту встановлено, що командир має право віддавати накази і розпорядження, а підлеглі зобов`язані їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених законами та військовими статутами заходів примусу аж до арешту винного й притягнення його до кримінальної відповідальності.

Згідно з пунктом 45 Статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на старших офіцерів, визначені пунктом 68 Статуту. До таких стягнень належать: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження в посаді; пониження військового звання на один ступінь; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання.

При цьому, пункт 83 Дисциплінарного статуту визначає, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (пункт 84 Статуту).

На виконання пункту 86 Статуту, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення, якщо вину військовослужбовця повністю доведено. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до пунктів 97, 98 Дисциплінарного статуту, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Усі заохочення та дисциплінарні стягнення (крім зауваження), передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (пункт 106 Статуту).

Зі змісту вказаних норм, суд робить висновок, що військовослужбовця може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання наказів чи розпоряджень командира лише в тому випадку, коли він винен у такому невиконанні і ця вина належним чином доведена. При цьому, до військовослужбовця може бути застосовано лише той вид стягнення, який передбачений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, а рішення про його застосування має бути доведено до відома військовослужбовця із роз`ясненням суті вчиненого порушення.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що стягнення на ОСОБА_1 накладено за невиконання телеграми ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3/610 від 07.04.2017, виконання якої доручено позивачу згідно з резолюцією військового комісара (а.с. 39). В той же час, судом встановлено, що вказану телеграму отримав майор ОСОБА_4 , про що свідчить його підпис у журналі (а.с. 86-87) та пояснення ОСОБА_6 (а.с. 41). Доказів того, що до відома підполковника ОСОБА_1 доводили вказівку військового комісара щодо виконання телеграми № 3/610, відповідач суду не надав, в матеріалах справи такі докази відсутні. Також, відсутні в матеріалах справи і докази доведення до відома позивача наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення із роз`ясненням суті вчиненого порушення.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що вина позивача у порушенні військової дисципліни, а саме: невиконанні розпоряджень командира щодо прийняття до виконання телеграми № 3/610 від 07.04.2017, є недоведеною, у зв`язку з чим, відсутні підстави для застосування дисциплінарного стягнення.

Крім того, варто зазначити, що згідно з оскаржуваним наказом, на ОСОБА_1 накладено стягнення «Суворо вказати», в той час, коли Дисциплінарним статутом Збройних Сил України такий вид дисциплінарного стягнення не передбачений.

Посилання відповідача на те, що вказаний захід реагування на невиконання вказівок командира, фактично не є дисциплінарним стягненням та не створює негативних наслідків для позивача, суд не приймає до уваги, оскільки цей захід реагування внесений до службової картки ОСОБА_1 саме у розділ ІІ «Стягнення», графу «Вид стягнення» (а.с. 49), у зв`язку з чим, може мати негативні наслідки для позивача під час проходження служби.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Наказ військового комісара № 20 від 01.02.2018 про застосування до ОСОБА_1 стягнення «Суворо вказати», прийнятий з порушенням вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що свідчить про його не відповідність критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, цей наказ підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Звертаючись з позовом про захист своїх прав та інтересів, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ відповідача № 20 від 01.02.2018 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення «Догана». Втім, фактично, згаданим наказом на позивача накладено стягнення «Суворо вказати». У зв`язку з цим, з метою ефективного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 , про захист яких поданий позов, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати Наказ № 20 від 01.02.2018 в частині застосування до позивача стягнення "Суворо вказати".

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військового комісара Роменського об`єднаного міського військового комісаріату Дудінова Олександра Миколайовича про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ війського комісара Роменського об`єднаного міського військового комісаріату № 20 від 01.02.2018 в частині застосування до ОСОБА_1 стягнення "Суворо вказати".

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апляційні скарги подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення суду складено 15.03.2019

Суддя С.В. Воловик