Справа № 2340/2904/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/2904/18 Суддя (судді) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_3, Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року (місце ухвалення: місто Черкаси, час ухвалення: 16 годин 22 хвилини, дата складання повного тексту: 26 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання незаконними дії та бездіяльності при проведенні конкурсу на зайняття вакантної посади категорії «Б» - начальника Уманського міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, оголошеного відповідно до наказу № 934-ОД від 19.06.2018 р.; визнання протиправним і скасування рішення щодо оголошення переможця конкурсу на заміщення вакантних посад державної служби категорії «Б» - начальника Уманського міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, оголошеного відповідно до наказу № 934-ОД від 19.06.2018 р.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним тлумаченням закону.

Свої вимоги відповідач обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не розмежовано етапів конкурсу, з огляду на що висловлено хибну позицію про необхідність оцінювання кандидата за всіма вимогами, передбаченими затвердженими умовами, одночасно і виключно за результатами розв'язання ситуаційний завдань.

Відповідач наголошує на тому, що перевірка відповідності кандидатів вимогам для посади, на яку вони претендують, відбувається в ході трьох основних етапів: тестування, розв'язання ситуаційних завдань та співбесіди, а не одного з них, як помилково встановив суд першої інстанції.

Також апелянт зазначає, що в розумінні ст. 28 Закону України «Про державну службу» та п. 68 Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою КМ України від 25.03.2016 р. № 246 (далі - Порядок), єдиною підставою для скасування рішення стосовно переможця конкурсу може бути встановлення такого порушення, яке могло вплинути на результати конкурсу.

Натомість, в ході розв'язання ситуаційних завдань позивач за трьома окремими вимогами набрав нижче мінімального балу, що в силу імперативних вимог законодавства позбавило останнього можливості бути допущеним до наступного етапу конкурсу.

Жодні висновки суду першої інстанції дану обставину не спростували, тому в розумінні зазначеної норми не могли призвести до скасування результатів конкурсу.

Третя особа обґрунтовує свої вимоги тим, що за всіма показниками, передбаченими вимогами, має вищі бали. Решта вимог, що не були перевірені під час тестування та розв'язання ситуаційних завдань, були перевірені конкурсною комісією під час співбесіди, що передбачено пунктом 50 Порядку.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Позивач та третя особа про причини своєї неявки суд не повідомили.

Від відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, зареєстроване 04.03.2019 р. за вх. № 8188, у зв'язку з перебуванням представника на лікарняному.

Враховуючи, що явка сторін в судове засідання суду апеляційної інстанції не є обов'язковою, а клопотання відповідача не обґрунтоване доказами, що підтверджують неможливість прибуття у судове засідання, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 14.03.2019 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 19.06.2018 р. № 934-ОД оголошено конкурс на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» - начальника Уманського міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області (а. с. 50 - 54).

До першого етапу конкурсу (тестування) серед інших осіб було допущено також ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

09 липня 2018 року у приміщенні Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області проведено перший етап конкурсу: тестування на знання законодавства.

За результатами тестування у зв'язку з набранням прохідного балу вказані особи були допущені до наступного етапу конкурсу: розв'язання ситуаційних завдань.

Як свідчать матеріали справи, перелік ситуаційних завдань затверджений конкурсною комісією 25.09.2017 р., що підтверджується протоколом № 9 та додатком до нього (а. с. 58 - 61).

Конкурсною комісією з вказаного переліку для кандидатів було обрано два ситуаційні завдання за порядковими номерами 5 та 14, що підтверджується протоколом № 9 від 09.07.2018 р. (а. с. 67 - 73).

Згідно зведеної відомості середніх балів кандидатів при розв'язанні ситуаційних завдань позивач за вимогою «уміння працювати в команді» набрав 0, 2 бали, за вимогою «оперативність» - 0, 4 бали, за вимогою «дисципліна і системність» - 0, 4 бали.

На підставі п. 49 Порядку, позивача не допущено до наступного етапу конкурсу: співбесіди.

За результатами проходження співбесіди ОСОБА_3 визнано переможцем конкурсного відбору.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Закону україни «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889) з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов'язки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби (далі - конкурс) відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби (далі - Порядок проведення конкурсу), що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на зайняття вакантної посади.

Особливості проведення конкурсу державних службовців на посади в органах судової влади визначаються законом.

Порядок проведення конкурсу визначає:

1) умови проведення конкурсу;

2) вимоги щодо оприлюднення інформації про вакантну посаду державної служби та оголошення про проведення конкурсу;

3) склад, порядок формування та повноваження конкурсної комісії;

4) порядок прийняття та розгляду документів для участі в конкурсі;

5) порядок проведення тестування, співбесіди, інших видів оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби;

6) методи оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону № 889 інформація про вакантну посаду державної служби оприлюднюється на офіційних веб-сайтах державного органу, в якому проводиться конкурс, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, відповідно до цього Закону і Порядку проведення конкурсу.

Відповідно до ч. 4 вказаної норми в оприлюдненому оголошенні про проведення конкурсу зазначаються:

1) найменування і місцезнаходження державного органу;

2) назва посади;

3) посадові обов'язки;

4) умови оплати праці;

5) вимоги до професійної компетентності кандидата на посаду;

6) інформація щодо строковості чи безстроковості призначення на посаду;

7) вичерпний перелік документів, необхідних для участі в конкурсі, та строк їх подання;

8) дата і місце проведення конкурсу;

9) прізвище, номер телефону та адреса електронної пошти особи, яка надає додаткову інформацію з питань проведення конкурсу.

У відповідності до ч. 4 ст. 27 Закону № 889 під час засідання конкурсної комісії її члени:

1) вивчають результати проведеної службою управління персоналом перевірки документів кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби;

2) проводять відбір кандидатів з використанням видів оцінювання відповідно до Порядку проведення конкурсу;

3) проводять співбесіду з кандидатами на зайняття вакантних посад з урахуванням результатів тестування для уточнення їхньої професійної компетентності;

4) особисто оцінюють рівень професійної компетентності кандидатів та визначають в особистому порядку їхній загальний рейтинг;

5) за результатами складення загального рейтингу кандидатів визначають переможця конкурсу та другого за результатами конкурсу кандидата на зайняття вакантної посади.

Згідно ст. 28 Закону № 889 рішення конкурсної комісії оформляється протоколом, який підписується присутніми на засіданні членами комісії, не пізніше ніж протягом трьох календарних днів після його проведення і зберігається в державному органі, в якому проводився конкурс, протягом п'яти років.

Інформація про переможця конкурсу оприлюднюється на офіційних веб-сайтах центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, та державного органу, в якому проводився конкурс, не пізніше наступного робочого дня після підписання протоколу засідання конкурсної комісії відповідно до Порядку проведення конкурсу.

Служба управління персоналом державного органу, в якому проводився конкурс, надсилає кожному кандидату письмове повідомлення про результати конкурсу протягом п'яти календарних днів з дня їх оприлюднення.

Учасник конкурсу, який не пройшов конкурсний відбір, має право оскаржити рішення конкурсної комісії:

1) щодо конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії "А" - до суду;

2) щодо конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорій "Б" і "В" - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду.

Скарга на рішення конкурсної комісії подається не пізніше ніж через 10 календарних днів з дня отримання письмового повідомлення про результати конкурсу.

Учасник конкурсу, який оскаржує рішення конкурсної комісії, зобов'язаний повідомити про це відповідну конкурсну комісію з наданням копії скарги.

Про результати розгляду скарги центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, повідомляє учасника конкурсу, який подав скаргу, не пізніше 14 календарних днів з дня надходження скарги та в разі встановлення факту порушення направляє керівнику державної служби в державному органі, в якому проводився конкурс, обов'язкову для виконання вимогу про скасування результатів конкурсу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що під час розв'язання ситуаційних завдань комісія зобов'язана була перевіряти відповідність позивача не тільки вимогам у виді вміння розподіляти роботу, уміння працювати у команді, оперативності, дисципліни і системності, відповідальності, а і щодо освіти, досвіду роботи, володіння державною мовою, уміння працювати з комп'ютером, комунікабельності, поваги до інших, дисциплінованості, порядності, знання загального та спеціального законодавства.

Апелянти вважають, що суд першої інстанції не врахував положень законодавства про етапність проведення конкурсу.

З даного приводу колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно п. 6 Порядку конкурс проводиться такими етапами:

1) прийняття рішення про оголошення конкурсу;

2) оприлюднення оголошення про проведення конкурсу;

3) прийняття документів від осіб, які бажають взяти участь у конкурсі;

4) перевірка поданих документів на відповідність установленим законом вимогам;

5) проведення тестування та визначення його результатів;

6) розв'язання ситуаційних завдань та визначення їх результатів (у випадках, передбачених цим Порядком);

7) проведення співбесіди та визначення її результатів;

8) проведення підрахунку результатів конкурсу та визначення переможця конкурсу і другого за результатами конкурсу кандидата;

9) оприлюднення результатів конкурсу.

Відповідно до п. 26 Порядку кандидати, документи яких пройшли перевірку, передбачену пунктом 22 цього Порядку, проходять тестування на знання законодавства.

З вказаної норми випливає, що такий критерій, визначений умовами конкурсу, як знання законодавства, перевіряється під час проходження тестування, а не розв'язання ситуаційних завдань, всупереч висновку суду першої інстанції.

У відповідності до п. 41 Порядку розв'язання ситуаційних завдань проводиться кандидатами на зайняття посад категорій «А» та «Б».

Розв'язання ситуаційних завдань проводиться з метою з'ясування спроможності кандидатів використовувати свої знання та досвід під час виконання посадових обов'язків шляхом оцінки відповідності компетентностей та професійних знань кандидата встановленим вимогам, зокрема на знання спеціального законодавства, що пов'язані із завданнями та змістом роботи державного службовця відповідно до посадової інструкції.

Згідно п. 50 Порядку співбесіда проводиться з метою оцінки відповідності професійної компетентності кандидата встановленим вимогам, які не були оцінені на попередніх етапах конкурсу.

Зважаючи на вказані норми, колегія суддів приходить до висновку, що будь-яка із вимог може бути перевірена комісією як на стадії розв'язання ситуаційних завдань, так і на стадії співбесіди, крім стадії тестування, на якій імперативно можуть бути перевірені лише знання законодавства.

Частиною першою ст. 20 Закону № 889 визначено, що вимогами до осіб, які претендують на вступ на державну службу, є вимоги до їхньої професійної компетентності, які складаються із загальних та спеціальних вимог.

У відповідності до ч. 2 вказаної норми особа, яка претендує на зайняття посади державної служби, повинна відповідати таким загальним вимогам:

1) для посад категорії «А» - загальний стаж роботи не менше семи років; досвід роботи на посадах державної служби категорій «А» чи «Б» або на посадах не нижче керівників структурних підрозділів в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах у відповідній сфері не менш як три роки; вільне володіння державною мовою, володіння іноземною мовою, яка є однією з офіційних мов Ради Європи;

2) для посад категорії «Б» у державному органі, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій «Б» чи «В» або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою;

3) для посад категорії «Б» у державному органі, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій «Б» чи «В» або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою;

4) для посад категорії «Б» в іншому державному органі, крім тих, що зазначені у пунктах 2 і 3 цієї частини, - досвід роботи на посадах державної служби категорій «Б» чи «В» або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше одного року, вільне володіння державною мовою;

5) для посад категорії «В» - наявність вищої освіти ступеня молодшого бакалавра або бакалавра, вільне володіння державною мовою.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону № 889 спеціальні вимоги до осіб, які претендують на зайняття посад державної служби категорій «Б» і «В», визначаються суб'єктом призначення з урахуванням вимог спеціальних законів, що регулюють діяльність відповідного державного органу, в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

В свою чергу, судом першої інстанції залишено поза увагою положення Порядку визначення спеціальних вимог до осіб, які претендують на зайняття посад державної служби категорій «Б» і «В», затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби 06.04.2016 р. № 72 (далі - Порядок № 72), у відповідності до п. 4 якого спеціальні вимоги визначаються з урахуванням вимог спеціальних законів, що регулюють діяльність відповідного державного органу, положення про державний орган, завдань та змісту роботи, яку зобов'язаний виконувати державний службовець відповідно до положення про структурний підрозділ та посадової інструкції.

Спеціальні вимоги описуються з рівнем деталізації, достатнім для відбору осіб, які претендують на зайняття посад державної служби, з одночасним встановленням компонентів кожної такої вимоги.

В додатку до Порядку № 72 наведено зразок заявки на добір персоналу та у примітці зазначено приклади якостей особи, які можна використовувати, заповнюючи заявку.

Так до ділових якостей віднесено: аналітичні здібності, здатність ризикувати, діалогове спілкування (письмове і усне), навички управління, навички контролю, лідерські якості, вміння розподіляти роботу, вміння активно слухати, виваженість, здатність концентруватись на деталях, уміння дотримуватись субординації, стійкість, вміння уступати, адаптивність, вміння вести перемовини, організаторські здібності, навички наставництва, стресостійкість, вимогливість, оперативність, вміння визначати пріоритети, вміння аргументовано доводити власну точку зору, стратегічне мислення, обчислювальне мислення, навички розв'язання проблем, уміння працювати в команді тощо.

Особистісні якості - інноваційність, креативність, ініціативність, надійність, порядність, чесність, дисциплінованість, чуйність, тактовність, готовність допомогти, емоційна стабільність, контроль емоцій, комунікабельність, повага до інших, відповідальність, рішучість, автономність, неупередженість, гнучкість, наступність тощо.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги до кандидата у вигляді вміння розподіляти роботу, оперативності, дисципліни і системності визначені відповідачем в межах дискреційних повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, зокрема, Порядком № 72.

При цьому, жодною чинною нормою законодавства не передбачена перевірка відповідності позивача всім умовам конкурсу виключно під час розв'язання ситуаційних завдань, на чому справедливо наголошують апелянти.

Так колегія суддів вважає, що обєктивно з розвязаних ситуаційних завдань неможливо встановити такі критерії як освіта, досвід роботи, комунікабельність, знання загального законодавства, зокрема Закону України «Про запобігання корупції», тощо.

Тому колегія суддів вважає доводи апелянтів в цій частині обґрунтованими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції також зауважив про невідповідність чинному законодавству кількості балів, що були виставлені позивачу та третій особі.

Вбачаючи порушення вимог п. 46 Порядку, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем неправомірно зазначено середні бали кандидатів у підсумку: 17, 8 для третьої особи та 8, 02 для позивача.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 46 Порядку під час оцінювання професійної компетентності кандидатів за результатами розв'язання ситуаційного завдання за кожною окремою вимогою виставляються такі бали:

- 2 бали - кандидатам, професійна компетентність яких відповідає вимозі та які виявили глибокі знання, уміння, компетенції, необхідні для ефективного виконання посадових обов'язків;

- 1 бал - кандидатам, професійна компетентність яких відповідає вимозі в обсязі, мінімально достатньому для виконання посадових обов'язків;

- 0 балів - кандидатам, професійна компетентність яких не відповідає вимозі.

У додатку 8 до Порядку передбачена зведена відомість середніх балів, яка містить графу «Загальна кількість балів».

Відтак висновки суду першої інстанції в цій частині також суперечать положенням чинного законодавства.

Крім того, судом першої інстанції встановлено порушення чинного законодавства при оцінюванні позивача відносно критерію 0, 5 балів, оскільки умовами проведення конкурсу такий критерій не передбачався, позивач про нього не попереджався.

В той же час, у відповідності до п. 49 Порядку кандидати, які під час розв'язання ситуаційного завдання отримали середній бал 0,5 або нижче за однією з вимог, а також кандидати, які не з'явилися для розв'язання ситуаційних завдань, вважаються такими, що не пройшли конкурс. Такі кандидати не допускаються до розв'язання наступного ситуаційного завдання та чергового етапу конкурсу.

Відтак вказаний критерій проходження до наступного етапу визначений безпосередньо Порядком проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою КМ України від 25 березня 2016 р. № 246, та дублювання в організаційних документах відповідача не потребує.

В свою чергу, як вбачається колегією суддів з матеріалів справи, відповідачем дотримано імперативну вимогу п. 49 Порядку в частині недопущення позивача до чергового етапу конкурсу.

Натомість, справедливість виставлення позивачу деякими членами конкурсної комісії оцінок у 0 балів за трьома спірними критеріями, що призвело до низького середнього показника, колегією суддів не може бути перевірена, всупереч доводів позовної заяви, оскільки суд адміністративної юрисдикції не компетентний підміняти уповноважений на оцінювання орган, передбачений ст. 27 Закону № 889, яким в межах даного спору є відповідна конкурсна комісія.

Таким чином, доводи апеляційних скарг спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно п. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції внаслідок неправильного тлумачення закону ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

У відповідності до ч. 11 ст. 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що апелянт виступав в якості третьої особи на стороні відповідача.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В системному аналізі вказані норми визначають стягнення на користь суб'єкта владних повноважень витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Тому підстави для розподілу витрат на сплату судового збору відсутні як на користь відповідача, так і на користь третьої особи.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій протиправними задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 14.03.2019 р.)