Справа № 682/3057/18
Суддя: Маршал І. М.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/3057/18
Провадження № 2-а/682/11/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шепетівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Шепетівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову серії ДПО18 № 902944 від 10.10.2018 року винесену відповідачем про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, провадження у справі закрити. В обґрунтування позову вказував, що вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Так, судом обєктивно встановлено, що 10.10.2018 року відповідачем винесено постанову серії ДПО18 № 902944 , згідно якої щодо ОСОБА_1 інспектором прийнято рішення про накладення на нього штрафу в розмірі 255 гривень за порушення Правил Дорожнього руху України і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно тексту постанови ОСОБА_1 ставиться у вину, що 10.10.2018 року о 20 год. 00 хв., на пості № 3 "Гриців" на трасі Н-25 він керував автомобілем НОМЕР_1, з причепом, н.з. ВХ 8463 ХХ, та перевозив цукровий буряк, який був не затентований чим міг би забруднити проїжджу частину та навколишнє середовище чим порушив вимоги підпункту "г" п. 22.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, оскільки зазначена норма Закону є бланкетною, тому посадова особа, яка винесла постанову серії ДПО18 № 902944, згідно якої щодо ОСОБА_1 прийнято рішення про накладення на нього штрафу в розмірі 255 гривень, у постанові посилається на порушення ОСОБА_1 підпункту "г" п. 22.3 Правил Дорожнього руху України саме тим, що останній перевозив цукровий буряк, який був не затентований чим міг би забруднити проїжджу частину та навколишнє середовище.

Однак, підпунктом "г" п. 22.3 Правил Дорожнього руху України передбачено, що перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою.

Отже, з підстав викладеного, слід дійти висновку, що порушенням цого правила слід вважати недотримання під час перевезення вантажу передбачених ним умов.

Така ознака, як перевезення цукрового буряка, який був не затентований чим міг би забруднити проїжджу частину та навколишнє середовище не обумовлена підпунктом "г" п. 22.3 Правил Дорожнього руху України порушення якого ставиться у вину ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суду відповідачем не надано жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, порушення ним підпункту "г" п. 22.3 Правил Дорожнього руху України на що вказує відповідач у винесеній ним постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість.

Відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо правомірності прийнятого ним рішення, а саме, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Викладене дає підстави для висновку, що інспектор неправомірно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 77, 242 -246 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Постанову серії ДПО18 № 902944 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 10.10.2018 року, винесену поліцейським СРПП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Швиденком та за якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Маршал І. М.