Справа № 160/2412/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 березня 2019 року Справа №160/2412/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2058-56/482 від 09.11.2018р., -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019р. (згідно штемпеля поштового зв'язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2058-56/482 від 09.11.2018р., прийняту відповідачем, якою позивача зобов'язано сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску платника податку у розмірі 16508,22грн.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, к вбачається зі змісту позову позивач на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, посилається на те, що у 2013 році позивач припинив підприємницьку діяльність та вжив всіх заходів для припинення підприємницької діяльності, проте, до позову доказів на підтвердження зазначеного не додано в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і пунктом 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини пятої цієї статті стосовно представника.

Однак, як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивачем у поданому адміністративному позові не було зазначено місцезнаходження або місце проживання чи перебування позивача та не зазначено офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача, представника позивача та відповідача в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, за приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Разом з тим, позовна заява не містить обґрунтувань порушення оскаржуваною податковою вимогою прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювана позивачем податкова вимога про сплату боргу стосується прав та обов'язків ФОП ОСОБА_1, проте позов подано фізичною особою - ОСОБА_1, в порушення вимог ч.1 ст.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, щодо позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову фізичною особою майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019р. становить 1921 грн.

Тобто за подання даного адміністративного позову майнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 768,40грн. (з урахуванням мінімальної ставки судового збору).

Так, позивачем до позову, в якості підтвердження сплати судового збору, додано квитанцію про сплату №89225 від 14.02.2019р. про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн., проте вказана квитанція не може бути прийнято судом як належний доказ сплати позивачем судового збору за подання даного адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом встановлено, що згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 19.02.2019р., ОСОБА_1 квитанцією про сплату №89225 від 14.02.2019р. вже було сплачено судовий збір у справі №160/1614/19.

Частиною 5 ст.6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що квитанція про сплату №89225 від 14.02.2019р не може бути належним доказом сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду, а отже позивачем до адміністративного позову не додано документу про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. за подання даного адміністративного позову майнового характеру фізичною особою в порушення вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір та ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому місцезнаходження або місце проживання чи перебування позивача та надати докази на його підтвердження (повну ксерокопію паспорту позивача), офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача, представника позивача та відповідача; із зазначенням у позові обґрунтувань порушення оскаржуваною вимогою прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювана позивачем податкова вимога про сплату боргу стосується прав та обов'язків ФОП ОСОБА_1, проте позов подано фізичною особою -ОСОБА_1, у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.2, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: докази того, що у 2013 році позивач припинив підприємницьку діяльність та вжив всіх заходів для припинення підприємницької діяльності у відповідності до вимог ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. за подання даного адміністративного позову до суду у відповідності до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.5, п.2, п. 9 ч.5 ст.160, ч.3, ч.4 ст. 161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2058-56/482 від 09.11.2018р. - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому місцезнаходження або місце проживання чи перебування позивача та надати докази на його підтвердження (повну ксерокопію паспорту позивача), офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача, представника позивача та відповідача; із зазначенням у позові обґрунтувань порушення оскаржуваною вимогою прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювана позивачем податкова вимога про сплату боргу стосується прав та обов'язків ФОП ОСОБА_1, проте позов подано фізичною особою -ОСОБА_1, у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.2, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: докази того, що у 2013 році позивач припинив підприємницьку діяльність та вжив всіх заходів для припинення підприємницької діяльності у відповідності до вимог ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. за подання даного адміністративного позову до суду у відповідності до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити, на які підлягає сплаті судовий збір: р/р отримувача №4014 УК у Чечелівському районі м.Дніпра, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Розяснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2