Справа № 240/5471/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 березня 2019 року м. Житомир справа № 240/5471/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -
23.11.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому він просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з серпня 2015 року до липня 2017 року включно згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.03.2018 №1470;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за період з 04.09.2018, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з серпня 2015 року до липня 2017 року включно згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.03.2018 №1470.
В обґрунтування позову зазначає, що з 04.09.2018 йому було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивачу стало відомо, що при обчисленні пенсії відповідачем не було враховано щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексації з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з серпня 2015 року до липня 2017 року включно згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.03.2018 №1470. Позивач звернувся до відповідача з вимогою провести перерахунок пенсії та виплату пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексації з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з серпня 2015 року до липня 2017 року включно згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.03.2018 №1470. Однак, відповідач листом №Д-4577 від 21.11.2018 повідомив про відмову у здійсненні перерахунку.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Зазначає, що в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №1470 від 06.03.2018 при співставленні сум даних довідки та даними, що відображені у особовій картці ОСОБА_1 , встановлена розбіжність, а саме не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з індексації грошового забезпечення в сумі 4329,78 грн. Також відповідач посилається на висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 20.02.2018 у справі №К-9901-1465/17, згідно з якими щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не належать до надбавок, доплат або підвищень, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення, а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.
Крім того, відповідачем зазначено, що з 01.01.2018 у зв`язку зі зміною структури грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, та на підставі довідки про грошове забезпечення, наданої Житомирським обласним військовим комісаріатом, як уповноваженим підрозділом Міністерства оборони України, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, за посадою, яку він займав на день звільнення з військової служби. Наголошує, що так як Постанова Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294, Постанова Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 №889, якими передбачались нарахування та виплата вказаних додаткових видів грошового забезпечення, втратили чинність, підстави для їх включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, також відсутні. Також вказує, що до спірних правовідносин мають застосовуватися положення п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393. У прохальній частині відзиву на адміністративний позов відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставністю і необґрунтованістю.
Надісланий відзив також містить клопотання про звільнення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від сплати судових витрат.
Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII (далі - Закон України №2147-VIII), зокрема, внесено зміни до Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" та виключено пункти 18 - 20 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір". Враховуючи вищевикладене, законодавчо встановлені підстави для звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від сплати судових витрат, зокрема, у випадку їх розподілу у порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Крім того, викладення заяв та клопотань як у відзиві на адміністративний позов, так і у поясненнях по суті позову або відзиву, не передбачено чинними нормами процесуального законодавства та суперечить положенням статей 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд наголошує, що подальше недотримання суб`єктом владних повноважень норм процесуального законодавства при поданні заяв по суті справі, інших клопотань має наслідком застосування судом положень частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України в частині повернення таких заяв по суті справи та інших клопотань без розгляду.
Ухвалою суду від 28.12.2018 справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) осіб на 30.01.2019 на 15:40 (а.с. 31).
30.01.2019 представником відповідача через відділ документального забезпечення суду подано клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 42).
Судове засідання 30.01.2019 відкладене на 05.02.2019 на 12:10, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 30.01.2019 (а.с. 43).
05.02.2019 у судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Через відділ документального забезпечення суду подав заяву про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с. 46) та про витребування від ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткових доказів та інформації (а.с. 47).
У судове засідання 05.02.2019 представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином (а.с. 45), про причини свого неприбуття суду не повідомив.
У судовому засіданні суд ухвалою від 05.02.2019, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без виходу до нарадчої кімнати, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 05.02.2019 (а.с. 49-50).
06.02.2019 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі (а.с. 51-52).
Ухвалою суду від 06.02.2019 задоволено клопотання позивача про витребування інформації у ІНФОРМАЦІЯ_1 та витребувано відповідну інформацію (а.с. 53-54).
06.02.2019 на адресу суду електронною поштою від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 55-56).
13.03.2019 через відділ документального забезпечення суду на виконання вимог ухвали від 06.02.2019 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист №9/83 від 12.03.2019 (а.с. 61). В якому зазначено про те, що Житомирським обласним військовим комісаріатом відповідно до Податкового кодексу України єдиний соціальний внесок утримувався із виплачених сум грошового забезпечення та інших виплат. З січня 2016 року відповідно до Податкового кодексу України нарахування та сплата внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснювалось податковим агентом - Житомирським обласним військовим комісаріатом.
Таким чином, утримання внесків проводилось згідно з довідкою №1470 від 06.03.2018 з таких виплат як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та щомісячної додаткової грошової винагороди (крім індексації).
Зважаючи на викладене та керуючись приписами ч.3 ст.194, ч.4 ст.229 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.
Згідно з ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді офіцера відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), де отримував грошове забезпечення.
Наказом Командуючого військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 06.04.2017 №47 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас згідно з п.п.«і» п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 18).
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.08.2017 №186 виключений зі списків Житомирського ОВК з 23.08.2017 (а.с. 19).
ОСОБА_1 з 04.09.2018 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивачу стало відомо, що при призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області йому не було враховано додаткові види грошового забезпечення та премії з яких оплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
З Житомирського ОВК позивачем було отримано довідку про суми фактично нарахованої та виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди згідно з Постановою КМУ від 22.09.2010 №889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за серпень 2015 року липень 2017 від 06.03.2018 №1470 (а.с. 17).
У подальшому позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області та Житомирського ОВК з заявами про перерахунок та виплату йому призначеної пенсії з урахуванням у її складі необхідних сум грошового забезпечення.
Листом від 02.10.2018 №7189 Житомирський ОВК повідомив позивача, що для перерахунку пенсії позивачу необхідно звернутись до ПФУ до якого надати необхідні документи (а.с. 16).
Відповідач листом вих. №Д-4577 від 21.11.2018 повідомив позивачу, що його звернення про перерахунок пенсії розглянуто. Вказано, що пенсія позивачу призначена на підставі документів, що були подані раніше. Зазначено, що вказані у довідці Житомирського ОВК №1470 від 06.03.2018 додаткові види грошового забезпечення не можуть бути включені до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, оскільки як Постанова Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294, так і Постанова Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 №889, якими передбачались нарахування та виплата вказаних додаткових видів грошового забезпечення, втратили чинність.
Враховуючи вищевикладене, підстави для включення вказаних додаткових видів грошового забезпечення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, також відсутні (а.с. 14-15).
Не погоджуючись із наданою відповіддю позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам суд зазначає про таке.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Статтею 19 Основного Закону встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Частиною третьою статті 46 Основного Закону проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (зі змінами та доповненнями, далі - Закон України №2262-XII).
У преамбулі Закону України №2262-XII закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ (далі - Закон України №2011-ХІІ).
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою та другою статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 15 Закону України №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України №2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною третьою статті 43 Закону України №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).
Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 (на момент судового розгляду втратила чинність. В редакції, на момент проходження позивачем служби та сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, далі - Постанова №889).
Пунктом 1 Постанови №889 встановлено для військовослужбовців Збройних Сил України щомісячний додатковий вид грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову винагороду, постійний характер якої визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161.
Структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців визначались Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 (на момент судового розгляду втратила чинність. В редакції, на момент проходження позивачем служби та сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, далі - Постанова №1294)
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, визначених у додатку №25 до Постанови №1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України №2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 №260 (на момент судового розгляду втратив чинність. В редакції, на момент проходження позивачем служби та сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, далі - Інструкція №260).
Грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, далі - Постанова №704).
Згідно з пунктом 2 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України №2262-ХІІ, який є вичерпним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 справа №522/2738/17.
Крім того, суд приходить до висновку про наявність підстав для невключення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем у грудні 2015 року сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, у вересні 2016 року грошової допомоги для оздоровлення, відповідно до статей Дисциплінарного статуту ЗСУ, оскільки їхня виплата здійснювалася не щомісячно, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону України №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.
Щодо виплати індексації, то суд зазначає, що як видно із довідки Житомирського ОВК від 06.03.2018 №1470, з сум індексації, отриманих позивачем у листопаді 2015 року у розмірі 482,42 грн та грудні 2015 року в сумі 3847,36 грн, не сплачувались внески на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.
Здійснивши системний аналіз норм законодавства, суд зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, згідно Наказу Міністерства оборони України №44 від 27.01.2016, з якої сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Отже, позовні вимоги у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, підлягають задоволенню лише у частині врахування щомісячної додаткової грошової допомоги, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.
Щодо посилань відповідача на правові висновки Верховного Суду, викладених у рішенні від 20.02.2018 у справі №К-9901-1465/17, суд звертає увагу, що при зверненні до відповідача позивач не ставить питання про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру чи введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а просить здійснити перерахунок пенсії та проводити виплати йому пенсії з урахуванням сум, які він отримував при проходженні служби, однак вони не були взяті відповідачем до уваги.
Суд наголошує, що неврахування додаткового виду грошового забезпечення до суми грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, у зв`язку зі зміною правового регулювання спірних правовідносин та за наявності належним чином сплачених внесків на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, є звуженням попередньо наданих соціальних гарантій в розумінні статей 22, 46 Основного Закону, а також за своєю правовою природою є порушенням статті 1 Конвенції в контексті усталеної практики Європейського суду з прав людини.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, зазначеної у довідці Житомирського ОВК №1470 від 06.03.2018, вчинені з порушенням частини другої статті 19 Конституції України та не відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, отриманих ним за період з 04.09.2018 та зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №1470 від 06.03.2018 сум щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Так, у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Верховний Суд у постанові від 18.10.2018 у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII правові висновки Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Зважаючи на наявність порушеного права та необхідність його у судовому порядку, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 245 КАС України, суд також вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, отриманих ним за період з 04.09.2018 та зазначених у довідці Житомирського ОВК №1470 від 06.03.2018 сум щомісячної додаткової грошової винагороди, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, починаючи з 04.09.2018.
Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплату пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, видів додаткового грошового забезпечення, зазначених у довідці Житомирського ОВК №1470 від 06.03.2018, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених понесених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 04.09.2018, згідно з довідкою Житомирського обласного військового комісаріату від 06.03.2018 №1470.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за період з 04.09.2018, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з серпня 2015 року до липня 2017 року включно, згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.03.2018 №1470.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено: 15 березня 2019 року.

Суддя О.В. Єфіменко