Справа № 826/10072/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року, яке прийняте в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український сучасний турбінний комплекс» до Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» звернулося до суду з позовом, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві від 27 квітня 2018 року № 670934/33945830 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» від 16 квітня 2018 року № 31 (реєстраційний номер за квитанцією, якою повідомлено про її зупинення ) на загальну суму з податком на додану вартість 39742440 грн 00 коп. (сума коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту складає 6623740 грн 00 коп.);

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України з питань розгляду скарг від 11 травня 2018 року № 4350/33945830/2 про залишення скарги ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» від 02 травня 2018 року без задоволення та рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві від 27 квітня 2018 року за № 670934/33945830 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» від 16 квітня 2018 року № 31 (реєстраційний номер за квитанцією, якою повідомлено про її зупинення ) без змін.

- зобов'язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 16 квітня 2018 року № 31, подану ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» на загальну суму з податком на додану вартість 39742440 грн 00 коп. (сума коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту складає 6623740 грн 00 коп.), датою її фактичного отримання ДФС України - 23 квітня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що позивач надав документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, не у повному обсязі.

ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що Головне управління ДФС у м. Києві в апеляційній скарзі повторно виклало доводи, які зазначалися у відзиві на адміністративний позов та не зазначило у чому полягає неправильність застосування норм права судом першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» у зв'язку з поставкою товару ПАТ «Укртрансгаз» виписало податкову накладну від 16 квітня 2018 року № 31 на загальну суму 39742440 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ - 6623740 грн 00 коп. Зазначена податкова накладна 23 квітня 2018 року була направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією № 1 від 23 квітня 2018 року податкову накладну від 16 квітня 2018 року № 31 було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 24 квітня 2018 року направив до ДФС України документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідно рішення.

Рішенням комісії, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Комісія) від 27 квітня 2018 року № 670934/33945830 було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 16 квітня 2018 року № 31.

ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 11 травня 2018 року № 4350/33945830/2.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями Комісії та комісії з питань розгляду скарг ДФС України, ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс», суд першої інстанції виходив з того, що надіслані позивачем 24 квітня 2018 року та 03 травня 2018 року письмові пояснення з копіями первинних та інших документів, повністю відображають зміст господарських операцій між ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» та ПАТ «Укртрансгаз» за договором закупівлі № Т-106/ від 04 грудня 2017 року щодо постачання запчастин та їх попереднє ввезення на митну територію України за наслідками придбання таких аналогічних товарів у нерезидента - компанії «COULOIR SP. Z.O.O.» згідно контракту № 22/11/2017 від 22 листопада 2017 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві стосуються виключно правомірності рішення Комісії від 27 квітня 2018 року № 670934/33945830 про відмову в реєстрації податкової накладної.

Апеляційна скарга ДФС України ухвалою суду від 05 листопада 2018 року була залишена без руху, а ухвалою від 30 листопада 2018 року - повернута скаржнику.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду є рішення суду від 03 жовтня 2018 року в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 27 квітня 2018 року № 670934/33945830.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову у зазначеній частині, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (тут та надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок) передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.п. 12, 13 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що положеннями пп. 3 п. 13 Порядку передбачено зазначення «критерій(ї) ризиковості платника податку» та/або «критерій(ї) ризиковості здійснення операцій».

Критерії ризиковості платника податку визначені у п. 1 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, а критерії ризиковості здійснення операцій - у п. 2 зазначеного листа.

Згідно з п. 2 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій.

Отже, податкові накладні / розрахунки коригування підлягають перевіряються саме на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, перелічені у п. 2 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18.

Натомість на відповідність критеріям, передбаченим у п. 1 вказаного листа, перевіряються саме платники податку.

Також п. 1 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 передбачено, що у разі виявлення, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У свою чергу п. 1.6 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 містить 7 критеріїв, за якими комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків.

Зазначені норми вказують на те, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є встановлення невідповідності: платника податку - критеріям ризиковості платника податку, а податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції. У разі встановлення невідповідності платника податку критеріям, що перелічені у п. 1.6 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної необхідно зазначити, який саме із перелічений у критерії було виявлено.

У квитанції від 23 квітня 2018 року в якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної від 16 квітня 2018 року № 31 зазначено: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку». Посилання на невідповідність податкової накладної критеріям, визначеним для перевірки ризиковості операцій - відсутні. Також відсутні посилання на те, який саме із семи передбачених п. 1.6 критеріїв було встановлено у даному випадку.

Таким чином, приймаючи рішення про зупинення реєстрації податкової накладної від 16 квітня 2018 року № 31 не виконав вимоги пп. 3 п. 13 Порядку, оскільки зазначені у квитанції від 23 квітня 2018 року відомості не дають можливості однозначно встановити:

- критерії ризиковості кого саме було виявлено: платника податків чи податкової накладної (операції)

- який саме із семи критерії, передбачених п. 1.6 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 був виявлений у даному випадку.

У відповідності до п. 14 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» 24 квітня 2018 року були надіслані контролюючому органу електронне повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, пояснення та копій наступних документів окремими файлами: додаток 1 - контракт № 22/11/17 від 22 листопада 2017 року, додаток 2 - додаткова угода від 05 березня 2018 року до контракту № 22/11/17 від 22 листопада 2017 року, додаток 3 - договір про закупівлю товару № Т-106/ від 04 грудня 2017 року, додаток 4 - вантажна митна декларація № UA100010/2018/126206 від 06 березня 2018 року, додаток 5 - інвойс № 2/12/17/36030/Е-2 від 05 березня 2018 року, додаток 6 - видаткова накладна № РН-0000003 від 16 квітня 2018 року, додаток 7 - товарно-транспортна накладна № Р128 від 12 березня 2018 року, додаток 8 - товарно-транспортна накладна № Р129 від 12 березня 2018 року, додаток 9 - рахунок № СФ-0000164 від 12 березня 2018 року, додаток 10 - акт приймання-передачі товару без переходу права власності від 12 березня 2018 року, додаток 11 - квитанція, відповідно до якої зупинено реєстрацію податкової накладної

Зазначене повідомлення разом із файлами-додатками було отримане ДФС України 24 квітня 2018 року о 16:38 год., що підтверджується квитанцією ДФС України від 24 квітня 2018 року.

Відповідно до п. 21 Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У рішенні Комісії від 27 квітня 2018 року № 670934/33945830 зазначено, що підставою для відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» від 16 квітня 2018 року № 31 стало надання платником податків копій:

- розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків;

- документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

При вирішенні даної справи колегія суддів виходить із того, що ненадання документів, передбачених п. 14 Порядку, може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної виключно за умови, що такі документи повинні були складатися згідно умов договору або вимог закону та перебували або повинні були перебувати у розпорядженні платника податків.

У наданих ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» поясненнях, що були направлені Комісії, було зазначено, що податкова накладна від 16 квітня 2018 року № 31 від 16.04.2018 була виписана за першою подією - датою поставки товару. Також у поясненнях були зазначені особливості здійснення господарської операції.

Так, у відповідності п.п. 4.1, 4.2 договору закупівлі товару № Т-106/ від 04 грудня 2017 року, укладеного між ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» та ПАТ «Укртрансгаз» розрахунок за договором проводиться покупцем шляхом поетапної оплати фактично поставленого товару (партії товару) протягом 30 календарних днів після дати поставки та пред'явлення постачальником рахунку-фактури на оплату товару. Датою поставки товару (його партії), а також моментом переходу права власності та ризиків на товар - є дата передачі товару постачальником уповноваженій особі покупця за видатковою накладною.

Постачальник зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, із зазначенням обов'язкових реквізитів, відповідно до вимог Податкового кодексу України. Своєчасне ненадання постачальником податкової накладної, або її оформлення з порушенням порядку заповнення, встановленого ПК України, або надання податкової накладної з порушенням вимог електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПН в терміни передбачені ПК України, є відкладальною обставиною для настання обов'язку покупця щодо здійснення оплати товарів за цим договором, до моменту одержання покупцем такої податкової накладної та одержання інформації з ЄРПН про підтвердження факту здійснення такої реєстрації постачальником.

Зазначені умови договору № Т-106/ від 04 грудня 2017 року вказують на те, що у ПАТ «Укртрансгаз» виникає обов'язок з оплати поставленого товару після реєстрації податкової накладної від 16 квітня 2018 року № 31 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на зупинення реєстрації вказаної податкової накладної розрахунок за поставлений товар станом на 23 квітня 2018 року не здійснювався.

За таких обставин посилання Комісії на відсутність розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків як на підставу для відмови у реєстрації податкової накладної від 16 квітня 2018 року № 31 є необґрунтованими.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що у рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної міститься посилання на те, що позивачем не надано документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Разом з тим, у рішенні Комісії від 27 квітня 2018 року № 670934/33945830 не зазначено (не підкреслено) яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

У відповідності до п. 2.2 договору закупівлі товару № Т-106/ від 04 грудня 2017 року якість товарів підтверджується виданими виробником товару паспортом (сертифікатом якості товару або іншим документом, який підтверджує якість та відповідність товару), який постачальник надає покупцю разом з товаром.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 12 березня 2018 року доставив на адресу ПАТ «Укртрансгаз» запасні частини до газових турбін. З метою проведення тестування запасних частин на відповідність вимогам стандартів та технічним умовам виробника склали акт приймання-передачі товару без переходу права власності від 12 березня 2018 року. Після завершення тестувань і визнання покупцем відповідності товару заявленим вимогам виробника, представниками сторін складено акт приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю, який був затверджений уповноваженими представниками покупця від 16 квітня 2018 року.

Зазначені обставини у сукупності з умовами п. 2.2 договору закупівлі товару № Т-106/ від 04 грудня 2017 року вказують на те, що документи, які підтверджують відповідність продукції, станом на 23 квітня 2018 року були відсутні у розпорядженні ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс», оскільки підлягали передачі покупцю товару.

Колегія суддів враховує, що у подальшому такі документи були отримані позивачем та передані до податкового органу разом зі скаргою на рішення Комісії від 27 квітня 2018 року № 670934/33945830.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених, який міститься у п. 14 Порядку, є загальним.

При визначенні переліку документів, які є об'єктивно необхідними для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, Комісія зобов'язана враховувати особливості господарської операції, у зв'язку з вчиненням якої складено податкову накладну та у кожному випадку застосувати індивідуальний підхід до вирішення питання про те, чи є надані платником податків документи і пояснення достатніми для прийняття рішення.

Згідно з постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, посилаючись на відсутність окремих документів, як на підставу для відмови у реєстрації податкової накладної від 16 квітня 2018 року № 31, Комісія зобов'язана була чітко вказати перелік таких документів із зазначенням обґрунтування необхідності їх надання. Саме по собі загальне посилання на ненадання певних документів, можливість подання яких передбачена п. 14 Порядку, не є виконанням вимог щодо форми і змісту індивідуального акту.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 16 квітня 2018 року № 31 є необґрунтованим та незаконним і було правомірно скасоване судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 03 жовтня 2018 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

О.М. Кузьмишина