Справа № 194/222/19
Суддя: Солодовник І. С.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/222/19
Номер провадження 2-а/194/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Солодовник І.С.,

при секретарі Сафоновій А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернівка Дніпропетровської області справу за уточненим адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Павлоградського відділу поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання дій інспектора патрульної поліції незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з уточненим адміністративним позовом до відповідача про визнання дій інспектора патрульної поліції незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 30.01.2019 року відносно неї було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.. З винесеною постановою вона не згодна, оскільки дії інспектора поліції вважає протиправними, правил дорожнього руху вона не порушила.

Крім того, позивач зазначає, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в мотивувальній частині вказано, що вона в с. Богданівка, Павлоградського району Дніпропетровської області по вул. Світлій в районі будинку № 29 керувала автомобілем Опель реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому, в ході спілкування з інспектором вона показувала йому поліс № АМ/4038060, від 24.05.2018 року, строк дії якого закінчується 23.05.2019 року. В полісі вказано марка та модель автомобіля (Опель Корса), реєстраційний номерний знак (АХ1031СА) номер кузова (Y6D0ХСF). Інспектор аргументував свої дії тим, що в полісі страхування цивільно-правової відповідальності вказано прізвище страхувальника не її, а інше, та державний номер автомобіля в полісі не співпадає з державним номером того ж автомобіля в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Позивач також зазначає, що вона намагалась пояснити інспектору, що даний страховий поліс стосується саме того автомобіля, яким вона керувала. Це підтверджується номером кузова вказаним як в технічному паспорті, так і в полісі цивільно-правової відповідальності, який туди занесений страховиком, а саме Y6D0ХСF. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що відчуження автомобіля сталось 07.12.2018 року, тобто в період чинності страхового полісу. Поліс № АМ/4038060. від 24.05.2018 року, строк дії якого закінчується 23.05.2019 року на дату складення постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності був чинний, у звязку з чим, позивач вважає, що інспектор перевищив свої посадові повноваження, його дії не відповідали вимогам Закону.

У звязку з чим, просить суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції Павлоградського відділу поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови ДПО18 № 116384 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати постанову серії ДПО18 № 116384 від 30.01.2019 року, винесену інспектором Жуковим В.С. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та провадження по адміністративній справі у відношенні неї за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Позивач ОСОБА_1А та представник позивача - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду спільну письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити (а.с. 30).

Відповідач інспектор патрульної поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, однак надав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, заперечує проти задоволення позову (а.с. 29).

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити частково з наступних підстав.

У судовому зсіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 116384 від 30.01.2019 року, складеної інспектором СРПП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_2, видно, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення п. 2.1 г ПДР України, а саме за керування 29.01.2019 року об 15-18 годині по вул. Світлій в с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області автомобілем Опель, днз АЕ7085КВ, не маючи при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 4).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, з правових позицій, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» видно, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Згідно принципу законності накладення адміністративного стягнення, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходів адміністративного стягнення є протиправність діяння (стягнення може бути накладено тільки тоді, коли в діянні особи встановлений склад правопорушення), а також протиправні діяння особи ознак правопорушення, передбачених конкретною правовою нормою, і кваліфікація цих діянь за відповідною статтею).

Санкція ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до п.п. 20-1.1, 20-1.2 ст. 20-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обовязки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 07.12.2018 року є власником транспортного засобу Opel Cоrsa, днз АЕ7085КВ, номер шасі (кузова, рами) Y6D0XCF, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХІ № 513530, виданого 07.12.2018 року ТСЦ № 6350 (а.с. 6).

Згідно з полісом № АМ/4038060 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого 24.05.2018 року ПрАТ «УПСК» на імя ОСОБА_4, забезпеченим транспортним засобом є Opel Cоrsa, номер шасі (кузова, рами) Y6D0XCF, строк дії страхового полісу до 23.05.2019 року (а.с. 5), у зв'язку з чим, та у відповідності до ст. 20-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» поліс № АМ/4038060 є чинним до закінчення строку його дії.

Однак, відповідачем в постанові про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 116384 від 30.01.2019 року не зазначено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також не надано до суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, як-то відеозапису чи пояснень свідків. Так, факт вчинення позивачем правопорушення інспектором патрульної поліції зафіксовано лише візуально під час здійснення контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху ПДР України, а тому вказаний спосіб не є належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а відтак не може бути використаний відповідачем як засіб доказування у суді.

Крім того, не зважаючи на вищевикладені норми законодавства відповідачем не надано відзиву на адміністративний позов та інших доказів правомірності своїх дій, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому відповідачем не повно та не всебічно зясовано всі обставини справи щодо наявності чи відсутності вини позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, не дивлячись на те, що відповідачем отримано ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, в якій відповідачу розяснено про те, що на нього покладається обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідач не виконав свій процесуальний обовязок по поданню доказів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення поліцейський, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, що є також підставою для скасування постанови.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті283 цього Кодексу.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, постанова серії ДПО18 № 116384 складена інспектором патрульної поліції Павлоградського відділу поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 30.01.2019 року, проте дата вчинення адміністративного правопорушення зазначена в протоколі 29.01.2019 року, що також дає підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про визнання протиправними дії інспектора патрульної поліції Павлоградського відділу поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови ДПО18 № 116384 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Так, відповідач законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанова по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 116384 складена 30.01.2019 року. Вищевказаний позов подано до суду 07.02.2019 року, тобто в строк встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача, а тому слід постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у справі про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 116384 від 30.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 126, 217, 222, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 242, 243, 244, 246, 268, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Павлоградського відділу поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання дій інспектора патрульної поліції незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ДПО18 № 116384 від 30.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

В інших уточнених позовних вимогах - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 14.03.2019 року.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1, адреса: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Чкалова, буд. 76, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, адреса: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченко, буд. 51.

Cуддя: І.С. Солодовник