Справа № 215/5018/18
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Справа № 215/5018/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -
31.01.2019 року на підставі ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.11.2018 року про передачу адміністративної справи за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи № 215/5018/18 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, яка виявилась у застосуванні неналежної правової процедури розгляду його заяви від 04.09.2018 року, згідно з порядком, встановленим ст. 18, ст. 19 Закону України Про звернення громадян, ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 11 Закону України Про державну службу, і принципами, встановленими ст. 3, ч. 2 ст. 19, ст. 28 Конституції України;
- зобов'язати виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради протягом 15-ти днів вжити заходи нормативно-правовим актом для забезпечення права інваліда на попередження за можливістю страждань і болю за ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України, та усунути причини, які породжують подання заяви від 04.09.2018 року;
- притягнути до адміністративної відповідальності виконавчий комітет Тернівської районної ради у м. Кривому Розі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, за протиправну бездіяльність щодо не забезпечення гарантій, передбачених ст. 3, ст. 28 Конституції України;
- захистити права ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 04.09.2018 року та права викривати недоліки в роботі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради для впливу на поліпшення роботи установи для відстоювання своїх законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради в порядку Закону України Про звернення громадян із запитом від 04.09.2018 року щодо забезпечення права його матері ОСОБА_2, яка є інвалідом першої групи, лежачої, сліпої, хворої, на попередження за можливістю страждань і болю за ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України. Також посилається на звернення матері до головного лікаря КЗ Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 ОСОБА_3 з приводу забезпечення, як онкохворій, безкоштовних ліків та реабілітаційних заходів (памперсів), на які було отримано посилання на відмову ОСОБА_4 у фінансуванні закладу. Позивач вказує, що повної належної відповіді позивач не отримав. ОСОБА_1 вважає, що відповідачем порушено його право на доступ до інформації.
Ухвалою суду від 04.02.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав.
Ухвалою суду від 04.03.2019 року було закрите провадження у справі в частині позовних вимог про притягнення до адміністративної відповідальності виконавчого комітету Тернівської районної ради у м. Кривому Розі ради, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, за протиправну бездіяльність щодо не забезпечення гарантій, передбачених ст. 3, ст. 28 Конституції України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 261, ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 262, п. 2 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 263 КАС України, суд розглянув адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради із заявою (запитом) від 04.09.2018 р. про надання інформації, а саме:
1. зобовязати ОСОБА_3 видати безоплатні рецепти на ті самі ліки за наданими в додатках рецептів від 16.08.18 р. № 330, № 331, № 332, № 333, № 334, № 335, № 336, № 337 і від 30.08.18 р. № 465, № 466, № 467, № 468, № 469, № 470, № 471, № 472, № 473 (17 рецептів);
2. нормативно-правовим актом вжити заходи для якості надання медичних послуг, забезпечення права інваліда на попередження за можливістю страждань і болю (ст. 3 ч. 2 ст. 28 Конституції України) і звернутися до розпорядника коштами для безоплатного відпуску лікарських засобів;
3. вжити заходів для зобовязання начальника управління охорони здоровя м. Кривого Рогу ОСОБА_4 видати наказ щодо забезпечення ОСОБА_2, як онкохворої людини, безкоштовними медикаментами для лікувально-профілактичних заходів, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 р. № 1303;
4. звернутись до державної адміністрації Дніпропетровської області для призначення спеціальної комісії по вивченню діяльності управління охорони здоровя м. Кривий Ріг, як розпорядника фінансів, згідно забезпечення КУ Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 вул. Маршака 1-а, м. Кривий Ріг, для амбулаторного лікування онкохворих та виконанням заходів щодо усунення причин захворювання, для перевірки додержання законодавства відповідно до Закону України Основи законодавства України про охорону здоров'я з питань надання своєчасної та кваліфікованої медичної і лікарської допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 р. № 1303, з виявленням відповідності окремих посадових осіб займаній посаді;
5. окремим листом повідомити чи згідно з Конституцією України, Законом України Основи законодавства України про охорону здоров'я порушені чи ні права та інтереси ОСОБА_2 у галузі охорони здоров'я відповідними державними установами і зобов'язані чи ні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вжити заходів щодо поновлення порушених прав ОСОБА_1, захисту законних інтересів відповідно не забезпечення матері, як онкохворої, безоплатними рецептами на ліки при професійних діях щодо втручання в її життя та здоров'я;
6. вжити заходи звернення до органів поліції про не цільове використання коштів начальником управління охорони здоров'я м. Кривого Рогу ОСОБА_4 призначених для онкохворої людини для лікувально-профілактичних заходів згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 р. № 1303, та надати вихідний номер звернення;
7. звернутися до Суду, Конституційного Суду України за наданням тлумачення чи не застосовуються Головним управлінням охорони здоров'я Дніпропетровської обласної держадміністрації постанова Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 р. № 1303 після позначки (*) у самому кінці постанови, дрібним шрифтом, тобто посилання у додатку № 2 до зазначеної постанови, всупереч нормам Конституції України з зазначених дій на умовах з оплатою 50 % відносно ОСОБА_2;
8. вжити заходи для фінансування реабілітаційних заходів (памперсів) ОСОБА_2, які вона не отримала з 01.06.18 р. по 01.09.18 р.
Матеріали справи не містять відповіді виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради на вказаний запит від 04.09.2018 р., а також, відповідачем не спростовано отримання вказаного запиту від ОСОБА_1.
Отже, спір між сторонами виник з підстав фактичного не надання відповідачем відповіді на запит позивача про отримання інформації.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України Про звернення громадян (далі Закон № 393/96-ВР).
За приписами статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.
Згідно зі статтею 28 Конституції України, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.
Відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно зі статтею 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод, тощо.
Вимоги до звернення встановлені статтею 5 Закону України № 393/96-ВР, а саме: звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, обєднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).
Звернення може бути усним чи письмовим.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення, також, може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного звязку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, імя, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні, також, має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби звязку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними розясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.
За приписами статті 7 Закону України № 393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.
Згідно зі статтею 8 Закону України № 393/96-ВР, письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.
Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.
Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Судом встановлено, що заява (запит) ОСОБА_1 від 04.09.2018 р., яка адресована голові Тернівської районної у м. Кривому Розі ради ОСОБА_5, оформлена у відповідності до вимог Закону України Про звернення громадян, містить всі необхідні реквізити, та підлягає обов'язковому прийняттю та розгляду відповідачем.

За приписами статті 15 Закону України № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також, із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 18 Закону № 393/96-ВР, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно зі статтею 19 Закону України № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев'ятого частини першої цієї статті.

Термін розгляду звернення визначений у статті 20 Закону № 393/96-ВР, а саме: звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою (запитом) від 04.09.2018 р. про надання інформації щодо порушених у ньому питань.

Проте, станом на момент розгляду цієї адміністративної справи, відсутні відомості щодо розгляду та вирішення виконавчим комітетом Тернівської районної у м. Кривому Розі ради заяви (запиту) ОСОБА_1 від 04.09.2018 р. у встановлених Законом України № 393/96-ВР порядку та строк. Тим більше, що у встановлений судом строк, відповідач не надав суду своїх заперечень проти позову.

За таких обставин, враховуючи не здійснення відповідачем розгляду та вирішення заяви ОСОБА_1 від 04.09.2018 р., суд приходить до висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність в частині не здійснення розгляду та вирішення заяви (запиту) ОСОБА_1 від 04.09.2018 р. Тому в межах позовних вимог, суд вважає за необхідне, задовольнити позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, яка виявилась у ненаданні відповіді на заяву (запит) ОСОБА_1 від 04.09.2018 року, згідно з порядком, встановленим Законом України Про звернення громадян.

З приводу позовних вимог про зобов'язання виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради протягом 15-ти днів вжити заходи нормативно-правовим актом для забезпечення права інваліда на попередження за можливістю страждань і болю за ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України, та усунути причини, які породжують подання заяви від 04.09.2018 року, та про захист права ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 04.09.2018 року та права викривати недоліки в роботі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради для впливу на поліпшення роботи установи для відстоювання своїх законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення, суд зазначає наступне.

Зазначені вище позовні вимоги містять особливості розгляду звернення позивача, визначені Законом України «Про звернення громадян», та такі виражаються у взаємних правах та обовязках як особи, яка подала звернення, так і органу місцевого самоврядування, якому таке звернення адресоване, в тому числі в частині дискреційних повноважень відповідача щодо надання відповіді по суті порушених у заяві (запиті) позивача питань.

Також, щодо вимог позивача про захист його права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 04.09.2018 року та права викривати недоліки в роботі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради для впливу на поліпшення роботи установи для відстоювання своїх законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», на прохання громадянина, зокрема, орган місцевого самоврядування, зобовязаний запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

При цьому, поряд з цим обовязком органу місцевого самоврядування існує право особи, яка звертається з запитом, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги. Водночас у своїй заяві (запиті) від 04.09.2018 року позивач посилається на ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», але не зазначає про прохання бути присутнім на засіданні органу, який розглядає його заяву (запит), тобто не реалізує надане йому законом право, з огляду на що таке не було порушене відповідачем.

Крім того, Законом України «Про звернення громадян» визначені певні особливості щодо розгляду звернень громадян у той чи інший термін, при цьому, загальний термін їх розгляду не може перевищувати сорока п'яти днів.

Також, передчасною є вимога позивача про вжиття заходів нормативно-правовим актом для забезпечення права інваліда на попередження за можливістю страждань і болю за ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України, та усунення причин, які породжують подання заяви від 04.09.2018 року, бо вирішення заяви (запиту) позивача по суті є дискреційними повноваженнями відповідача.

З урахуванням цього, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов'язання відповідача, саме протягом 15-ти днів вжити заходи нормативно-правовим актом для забезпечення права інваліда на попередження за можливістю страждань і болю за ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України, та усунути причини, які породжують подання заяви від 04.09.2018 року, не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне в межах позовних вимог зобовязати виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради розглянути та вирішити заяву (запит) ОСОБА_1 від 04.09.2018 року у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Пунктом третім та десятим частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1, а саме: визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради в частині здійснення розгляду та вирішення заяви ОСОБА_1 від 04.09.2018 р. та зобовязати виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради розглянути та вирішити заяву (запит) ОСОБА_1 від 04.09.2018 р. у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян», а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що ухвалою суду від 04.02.2019 року була задоволена заява ОСОБА_1 та його звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням викладеного, а також, прийняття рішення про часткове задоволення адміністративного позову, питання про розподіл судових витрат у цій адміністративній справі судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 2 - 10, 11, 12, 47, 72 - 77, 94, 122, 193, 241 - 246, 250, 251, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради в частині здійснення розгляду та вирішення заяви ОСОБА_1 від 04.09.2018 року.

Зобовязати виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради розглянути та вирішити заяву (запит) ОСОБА_1 від 04.09.2018 року у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст рішення у повному обсязі складений 04.03.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька