Справа № 120/4301/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 березня 2019 р. Справа № 120/4301/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.

представників позивача: Опанасюка П.П., Панченко Н.С.

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: державної установи "Стрижавської виправної колонії (№81)

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася Державна установа «Стрижавська виправна колонія (№81)» з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 08.08.2018 відповідачем винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, відповідно до якого застосовано штрафну санкцію у розмірі 20% в сумі 609 712,99 грн. - основного платежу та 16 398,42 грн. - пені. Крім того, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-22622-02 від 08.10.2018 на суму 171 034,58 грн. та № Ю-22622-02 від 02.11.2018 на суму 208 988,91 грн.

Позивач вважає, що прийняті рішення відповідачем є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті всупереч приписам Податкового кодексу та Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування», у з зв'язку з чим звернувся до суду з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 08.08.2018, яким позивачу визначено грошове зобов'язання в сумі 626 111,41 грн., у тому числі штрафну санкцію у розмірі 20% в сумі 609 712,99 грн. - основного платежу та 16 398,42 грн. - пені;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.10.2018 № Ю-22622-02 на суму 171 034,58 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.11.2018 № Ю-22622-02 на суму 208 988,91 грн.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 3-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.

10.12.2018 представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 03.12.2018 надано оригінал платіжного доручення про сплату позивачем судового збору.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

17.01.2019 представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов, зі змісту якого вбачається, що Головне управління ДФС у Вінницькій області заперечує щодо заявленого позову з огляду наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" із змінами і доповненнями (далі Закон № 2464) передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 2 ст. 25 Закону N 2464: " У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею".

При застосуванні штрафних санкцій підрозділ адміністрування єдиного внеску користується Законом № 2464 та наказом Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 травня 2018 р. за № 645/32097 затверджена "Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі Інструкція).

Згідно п.1 розділу VII. "Фінансові санкції" Інструкції: "За порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до п.п.2, п.2 розділу VII. "Фінансові санкції" Інструкції:

"2. Відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, фіскальні органи застосовують штрафні санкції у таких розмірах:

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу".

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.12 ст.9 Закону №2464).

Згідно з частинами 10 та 13 статті 25 Закону № 2464 на суму недоїмки також нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Державна установа «Стрижавська виправна колонія №81» належним чином не виконувала норми передбачені ст. 9 Закону № 2464, а саме єдиний внесок сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

За порушенням термінів сплати єдиного внеску, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 08.08.2018, відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представники позивача у судовому засіданні надали пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просили задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове не прибув, хоча про час, дату та місце судового засідання вчасно та належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що 08.08.2018 Головним управлінням ДФС у Вінницькій області прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" до Державної установи «Стрижаська виправна колонія №81», застосовано штраф у розмірі 609 712,99 грн. за період з 21.07.2015 до 29.01.2018 та нараховано пеню у розмірі 16 398,42 грн.

Крім того, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-22622-02 від 08.10.2018 на суму 171 034,58 грн. та № Ю-22622-02 від 02.11.2018 на суму 208 988,91 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо заявленого позову, суд керується та виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон України №2464-VI).

Згідно п.1 ч.1 ст.4 цього Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України №2464-VI, платник єдиного внеску зобов'язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч.11 ст.9 Закону України №2464-VI).

В силу частини другої ст.25 Закону України №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затверджена наказом Мінфіну України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція) визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

За порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону (п.1 розділу VII Інструкції).

В силу п.2 ч.2 розділу VII Інструкції згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Так, судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області сформовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені № від 08.08.2018.

Суд зауважує, що позивач 19.06.2015 сплатив до Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області єдиний соціальний внесок:

- за не атестованих (вільнонайманих) працівників в сумі 81 885,61 грн.;

- за атестованих працівників із грошового утримання останніх - 180 050,21 грн.

Перерахування єдиного соціального внеску за атестованих працівників було здійснено згідно платіжних доручень:

- 769 від 19.06.2015 на суму 12 541,11 грн.;

- 783 від 19.06.2015 на суму 167 509,10 грн.

Однак, під час перерахування єдиного соціального внеску в платіжному дорученні була допущена помилка у аналітичному рахунку отримувача. Замість рахунку Вінницької ОДПІ 0203 (рахунок для сплати ЄСВ із грошового утримання атестованих працівників) був вказаний рахунок Вінницького відділення Вінницької ОДПІ 0203 (рахунок для сплати ЄСВ за вільнонайманих працівників).

Таким чином, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області прийнято рішення № від 08.08.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 20% в сумі 609 712,99 грн. - основного платежу та 16 398,42 грн. - пені.

Суд звертає увагу, що якщо платник податків неправильно заповнив реквізити платіжних документів та в результаті спрямував кошти не на той бюджетний рахунок, то кошти не будуть відображені у документах, що підтверджують погашення платником податкових зобов'язань і відповідно погашення податкових зобов'язань не відбудеться.

Згідно з порядком проведення безготівкових розрахунків, визначеним Національним банком України, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала його до обслуговуючого банку (пункт 2.3 глави 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976).

Процедура зарахування помилково сплачених сум ЄСВ у рахунок майбутніх платежів або повернення їх платникам визначена Порядком №450 (який був чинним на момент винекнення спірних правовідносин). Положення цього Порядку надають платнику, що помилково сплатив ЄСВ на невідповідний рахунок, можливість перерахувати кошти на правильний рахунок.

Так, пунктом 4 Порядку №450 встановлено, що повернення коштів здійснюється, зокрема, у випадках помилкової сплати сум єдиного внеску на невідповідний рахунок органу доходів і зборів (тепер - ДФСУ).

Повертаються кошти виключно на підставі заяви платника про повернення надміру або помилково сплачених коштів, яка подається до відповідного фіскального органу в довільній формі (п. 5 Порядку №450).

До заяви обов'язково додається оригінал або засвідчена копія розрахункового документа (квитанція, платіжне доручення тощо), який підтверджує сплату коштів.

Крім того, наразі чинний Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений наказом Міністерства фінансів України16.01.2016 №6.

Пунктом 6 даного Порядку зазначено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення.

У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

У випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.

Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

У разі надходження заяви про повернення коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату Коштів на рахунок 3719.

Таким чином, для зарахування помилково сплачених сум ЄСВ на відповідний рахунок платник повинен подати до фіскального органу заяву про таке перерахування, в якій, крім обов'язкових реквізитів, зазначити правильний рахунок для сплати ЄСВ як напрям перерахування коштів.

Відтак, позивач зазначає, що звертався до керівництва відповідача про скасування зазначеної штрафної санкції та пені, однак звернення результатів не дало.

Разом з тим, суд критично ставиться до тверджень представника позивача, оскільки доказів звернення до Головного управління ДФС у Вінницькій області до позовної заяви не надано, та в ході розгляду даної справи представниками позивачів також документально не підтверджено.

Таким чином, суд зазначає, що для зарахування помилково сплачених сум ЄСВ на відповідний рахунок платник повинен подати до фіскального органу заяву про таке перерахування, в якій, крім обов'язкових реквізитів, зазначити правильний рахунок для сплати ЄСВ як напрям перерахування коштів. Оскільки така заява позивачем не подавалася до Головного управління ДФС у Вінницькій області, позивачем правомірно винесено рішення № від 08.08.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Відтак, нараховані штрафні санкції відповідно Інструкції, відображені у розрахунку штрафної санкції доданому до рішення. Зокрема у колонці 4 розрахунку вказана кількість днів, за які несвоєчасно сплачено єдиний внесок, у колонці 6 - сума, на яку нарахована штрафна санкція.

В контексті даної спірної ситуації, з дослідженого розрахунку штрафних санкцій, суд зауважує, що позивачем не сплачено штраф та пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на рахунок №0203.

Таким чином, 08.10.2018 ГУ ДФС у Вінницькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-22622-02, з якої вбачається, що станом на 30.09.2018 заборгованість зі сплати єдиного внеску Державної установи «Стрижавська виправна колонія» становила 171 034,58 грн. Згідно даної вимоги податковий орган вимагав сплатити на рахунок №0203 - недоїмку у розмірі 171034,58 грн.

Також, 02.11.2018 ГУ ДФС у Вінницькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-22622-02, згідно якої, заборгованість зі сплати єдиного внеску Державної установи «Стрижавська виправна колонія» станом на 31.10.2018 - 208 988,91 грн., недоїмку потрібно сплатити на рахунок №0203.

Відповідно п.2 розділу IV Інструкції сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника в національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства), для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органів доходів і зборів - день списання банком або органом Казначейства суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки Державної фіскальної служби України, відкриті в Казначействі.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Частиною 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Як визначено пунктом 1 частини 10 статті 9 Закону №2464-VI, днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Пунктом 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що контролюючий орган при прийнятті рішення від 08.08.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за яким вирішено застосувати до Державної установи «Стрижавська виправна колонія» штраф у розмірі 609 712,99 грн. за період з 21.07.2015 до 29.01.2018 та нарахувати пеню у розмірі 16 398,42 грн. діяв у межах та у відповідності до вимог податкового законодавства України та положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відтак, у зв'язку з несплатою штрафної санкції та пені, відповідачем правомірно винесені вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-22622-02 від 08.10.2018 на суму 171 034,58 грн. та № Ю-22622-02 від 02.11.2018 на суму 208 988,91 грн.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень, оскільки дії відповідача були вчинені в межах повноважень, що визначені законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Державна установа «Стрижавська виправна колонія (№81)» (вул. Алеї, 30, смт. Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область, 23210, )

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Суддя Комар Павло Анатолійович