Справа № 140/378/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року ЛуцькСправа № 140/378/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації (далі - Управління соцзахисту населення Маневицької РДА, позивач) звернулося з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - УДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 04.02.2019 ВП № 56439317 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розглядати справу за правилами глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове засідання призначено на 12:00 год. 14.03.2019 (а. с. 1).

Ухвалою суду від 14.03.2019 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, у зв'язку з чим судове засідання відкладено на 12:00 18.03.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Позивач не погоджується із вказаною постановою з тих підстав, що Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями) встановлена відповідальність боржника за невиконання рішення суду, а не за несвоєчасне його виконання. При цьому, визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є невиконання рішення суду без поважним причин. Позивач вказує, що добровільно виконав рішення суду в частині перерахунку компенсації по догляду за інвалідом І групи стягувачу, однак виплата перерахованої допомоги здійснюється згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» (далі - Постанова № 832).

Крім того, допомога по догляду за інвалідом І групи фінансується органами Пенсійного фонду та виплачується органами соціального захисту населення за рахунок коштів Державного бюджету України. Однак, у зв'язку з відсутністю бюджетних асигнувань у 2018-2019 роках виплата перерахованої допомоги не відбулася. Вказані обставини свідчать про наявність поважних причин невиконання рішення суду в цілому.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

У поданому відзиві на позовну заяву від 14.03.2019 представник відповідача заявлений позов не визнала з тих підстав, що на постанову про відкриття виконавчого провадження позивач листом від 30.05.2018 за № 1637/01-06/2-18 повідомив, що виконання виконавчого листа в части виплати допомоги ускладнюється у зв'язку з відсутністю коштів. Станом на травень 2018 року фінансування на виплату допомог по судових рішеннях не надходили, тому виплата допомоги ОСОБА_1 буде проведена після виділення коштів з державного бюджету. 23.07.2018 від позивача надійшла довідка про здійснення перерахунку допомоги ОСОБА_1 в розмірі 11210,77 грн.

24.10.2018 на адресу УДВС ГТУЮ у Волинській області надійшла заява стягувача про приєднання до матеріалів виконавчого провадження ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 02.10.2018, якою визнано протиправною бездіяльність Управління соцзахисту населення Маневицької РДА щодо невиконання постанови суду від 06.11.2017.

В зв'язку з цим, державним виконавцем 13.12.2018 направлено позивачу вимогу, якою вимагалося виконати рішення протягом 10 робочих днів, а саме: провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом І групи, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого в Законі України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», починаючи з 13.04.2017, з урахуванням виплачених сум. На вказану вимогу виконавця, позивач листом від 28.12.2018 № 1181/02-60-38 повідомив, що перерахунок та виплата стягувачу компенсації по догляду за інвалідом І групи на виконання рішення суду не проводилася.

Таким чином, з моменту визнання судом 02.10.2018 бездіяльності протиправною щодо невиконання постанови суду від 06.11.2017 позивачем жодних дій спрямованих, на виконання рішення суду не вчинено.

Оскільки боржником, у виконавчому провадженні, рішення суду не виконане не лише в частині виплати компенсації, але і в частині її перерахунку з 06.11.2017, тому державним виконавцем керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Враховуючи наведене просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа, в наданих суду письмових поясненнях вказує на те, що боржник ухиляється виконувати рішення суду в частині подальшого проведення перерахунку компенсації у розмірі не нижчому прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, з 07.11.2017 (перерахунок проведено лише з 13.04.2017 по 06.11.2017- день винесення постанови). Постанова суду від 06.11.2017 не містить кінцевої дати щодо нарахування і здійснення виплати компенсації у подальшому, а тому має виконуватися боржником і в період з 07.11.2017 по даний час.

Також вказує на те, що не виконання рішення суду у зв'язку з відсутністю бюджетних асигнувань не є поважними причинами такого невиконання, оскільки державний орган не може посилатися на відсутність бюджетних асигнувань, щоб не виплачувати борг, підтверджений рішенням суду.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 звертався до Маневицького районного суду Волинської області із заявою в порядку статті 382 КАС України про визнання бездіяльності Управління соцзахисту населення Маневицької РДА щодо виконання постанови від 06.11.2017 у справі №164/2351/17 протиправною. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 02.10.2018, визнано протиправною бездіяльність Управління соцзахисту населення Маневицької РДА щодо невиконання постанови суду від 06.11.2017 та зобов'язано Управління соцзахисту населення Маневицької РДА протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили подати звіт про виконання постанови суду від 06.11.2017.

За результатами розгляду заяви від 17.12.2018 про розгляд звіту про виконання постанови суду від 06.11.2017, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області встановлено позивачу новий строк для подання звіту про виконання постанови від 06.11.2017 терміном в 3 місяці.

На даний час постанова суду не виконана не лише в частині виплати сум компенсації по догляду за інвалідом І групи, а і не виконана в частині проведення перерахунку сум компенсації за період з 07.11.2017 по даний час.

Враховуючи наведене, просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 18.03.2019 представник третьої особи позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у письмових поясненнях, просив в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача та представник відповідача у судове засідання не прибули, при цьому подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В судовому засіданні 18.03.2019 з ініціативи суду було оголошено перерву до 14:30 18.03.2019.

До судового засідання представник третьої особи подав заяву про продовження розгляду справи без його участі.

В подальшому, з урахуванням приписів частини третьої статті 194, частини четвертої статті 229 КАС України, судовий розгляд справи проведено та завершено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника третьої особи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценею Г.Г. від 21.05.2018 ВП № 56439317 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Маневицьким районним судом Волинської області 17.05.2018 за № 164/2351/17 про зобов'язання Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом І групи, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого в Законі України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», починаючи з 13.04.2017, з урахуванням виплачених сум. Постанова підлягає негайному виконанню. Згідно з пунктом 2 вказаної постанови боржнику (Управлінню соцзахисту населення Маневицької РДА) необхідно виконати рішення суду негайно з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 8).

Вказана постанова була направлена позивачу згідно із супровідним листом від 21.05.2018 № 04-35/2750 та отримана останнім 29.05.2018 за вх. № 1109/0-06/1-18, що підтверджується штемпелем на супровідному листі (а. с. 15).

Листом від 30.05.2018 № 1637/01-06/2-18 Управління соцзахисту населення Маневицької РДА повідомило УДВС ГТУЮ у Волинській області про те, що перерахунок та виплата ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом І групи, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого в Законі України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», починаючи з 13.04.2017 з урахуванням виплачених сум не проводилась. Виконання виконавчого документа в частині виплати допомоги ускладнюється у зв'язку з відсутністю коштів. Діяльність управління за державними програмами врегульована нормами Бюджетного кодексу України та спрямована на виконання державного бюджету.

Станом на травень 2018 фінансування на виплату допомог по судових рішеннях не надходило. Виплата ОСОБА_1 буде проведена після виділення коштів на виконання рішень суду (а.с. 9).

В подальшому, позивачем було надіслано УДВС ГТУЮ у Волинській області довідку від 19.07.2018 за № 2263/01-06/2-18 про здійснення нарахування на виконання рішення суду, якою повідомлено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок зазначеної допомоги та нараховано 11210,77 грн., з урахуванням виплачених сум (а.с. 10).

24.10.2018 на адресу УДВС ГТУЮ у Волинській області надійшла заява стягувача про приєднання до матеріалів виконавчого провадження ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 02.10.2018, якою визнано протиправною бездіяльність Управління соцзахисту населення Маневицької РДА щодо невиконання постанови суду від 06.11.2017.

13.12.2018 за № 7716/04-35 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценею Г.Г. з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження» винесено вимогу виконавця з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, якою вимагалося виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту отримання вимоги виконавця, а саме: провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом І групи, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого в Законі України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», починаючи з 13.04.2017, з урахуванням виплачених сум (а.с. 13).

28.12.2018 листом за № 4247/01-06/2-18 Управління соцзахисту населення Маневицької РДА повідомило державного виконавця про те, що станом на грудень 2018 фінансування на виплату допомог по судових рішеннях не надходило. Виплата ОСОБА_1 буде проведена після виділення коштів на виконання рішень суду (а.с. 14).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценею Г.Г. від 04.02.2019 у виконавчому провадженні №56439317 на боржника за невиконання рішення суду накладено штраф в розмірі 5100,00 грн. на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження". Вказана постанова мотивована тим, що рішення суду боржником виконано лише частково: проведено перерахунок допомоги за період з 13.04.2017 по 06.11.2017. Перерахунок ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом І групи, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого в Законі України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 06.11.2017 не проведений, виплата перерахованих коштів не здійснена (а.с. 6).

Відповідач направив оскаржувану постанову до Управління соцзахисту населення Маневицької РДА 04.02.2019, яку позивач отримав 11.02.2019 за вх. № 321/01-06/1-19, про що свідчить відбиток вхідного штемпеля на супровідному листі (а.с.7).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов'язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 63 Закону №1404-VIII).

Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов'язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону №1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до Постанови № 832 щомісячні компенсаційні виплати призначаються і виплачуються органами праці та соціального захисту населення та фінансуються органами Пенсійного фонду.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, компенсаційні виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи, здійснюються управлінням виключно за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Як встановлено судом, рішення суду, на виконання якого Маневицьким районним судом Волинської області видано виконавчий лист від 17.05.2018 № 164/2351/17, виконано позивачем (боржником у виконавчому провадженні № 56439317) частково, а саме: проведено перерахунок ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом І групи, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого в Законі України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 13.04.2017, з урахуванням виплачених сум та нараховано 11210,77 грн. Виплата ОСОБА_1 перерахованої компенсації по догляду за інвалідом І групи не здійснена.

Отже, з вказаного слідує, що позивач добровільно виконав рішення суду в частині здійснення перерахунку ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом І групи.

Проте, позивач не здійснив виплату перерахованої ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом І групи з 13.04.2017, тобто боржник рішення суду не виконав повністю, у зв'язку із чим оскаржуваною постановою на нього було накладено штраф в сумі 5100,00 грн. та зобов'язано протягом 3 робочих днів виконати рішення (а.с.6).

Як вже зазначалося судом, відповідно до Постанови № 832 щомісячні компенсаційні виплати призначаються і виплачуються органами праці та соціального захисту населення та фінансуються органами Пенсійного фонду.

Наведене дає суду підстави дійти висновку про те, що виплата перерахованої суми ОСОБА_1 компенсації по догляду за інвалідом І групи повинна здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету України, за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а не за рахунок коштів Управління соцзахисту населення Маневицької РДА.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку позивач не має реальної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету та з Пенсійного Фонду України згідно з Постановою №832 на виплату перерахованих сум компенсації по догляду за інвалідом І групи у 2018-2019 роках не виділялись.

Таким чином, позивачем добровільно виконано вимогу державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно з рішенням боржник здійснив перерахунок суми, яка підлягає сплаті за рішенням суду, водночас у зв'язку із відсутністю коштів такі суми виплачені стягувачу у виконавчому проваджені не були.

Разом з тим, в силу вимог статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем десятиденного строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду у справах К/9901/1598/18 (№405/3663/13-а) від 24.01.2018, К/9901/12146/18 (№757/29541/14-а) від 13.06.2018 про те, що відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що Управління соцзахисту населення Маневицької РДА виконало судове рішення в частині здійснення перерахунку компенсації по догляду за інвалідом І групи, а тому з його сторони відсутнє невиконання судового рішення з неповажних причин.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірність винесення постанови від 04.02.2019 ВП №56439317 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн., а тому її необхідно визнати протиправною та скасувати.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підставними, в зв'язку з чим позов необхідно задовольнити повністю.

Судом не приймаються до уваги твердження представника третьої особи про те, що позивачем не було вчинено дій на виконання постанови суду від 06.11.2017, оскільки як вбачається із матеріалів справи, ним вжито відповідних заходів щодо проведення перерахунку допомоги, тобто в межах, що входить до його повноважень.

Позивач у даному випадку не є розпорядником бюджетних коштів та коштів Пенсійного фонду.

Щодо посилань представника третьої особи на те, що позивачем проведено нарахування компенсації лише з 13.04.2017 до 06.11.2017 без нарахування щомісячної компенсації за період з 07.11.2017, то суд зазначає, що за наявності спору щодо виплати компенсації, періодів її виплати від повинен вирішуватися за окремим позовом або в межах вирішення процесуальних питань пов'язаних з виконанням судового рішення, в даному випадку постанови Маневицького районного суду від 06.11.2017.

Ухвала Маневицького районного суду від 02.10.2018 про визнання протиправною бездіяльності Управління соцзахисту населення Маневицької РДА не містить посилань на перерахунок компенсації та її виплату після 07.11.2017.

Предметом спірних правовідносин в цій справі є правомірність винесення відповідачем постанови про накладення штрафу, якій суд надав правову оцінку.

Позивач не заперечує ту обставину, що рішення ним не виконано в повному об'ємі, що підтверджено матеріалами справи.

Інші твердження представника третьої особи, викладені в письмових поясненнях стосуються порядку виконання постанови Маневицького районного суду від 06.11.2017 та не спростовують висновків суду про протиправність постанови про накладення штрафу на позивача від 04.02.2019 ВП №56439317 в розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Тобто, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача судовий збір не стягується.

Враховуючи, що у спірних правовідносинах щодо нарахування та виплати компенсації позивач виступає як суб'єкт владних повноважень та у даній справі задоволено позов суб'єкта владних повноважень, тому судові витрати позивача у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 1 від 25.02.2019 стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 194, 229, 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Грицені Ганни Геннадіївни від 04 лютого 2019 року ВП №56439317 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації (44601, Волинська обл., смт. Маневичі, вул. 100-річчя Маневич, 53, ).

Відповідач: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (43001, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, 1, ).

Третя особа: ОСОБА_1 (44666, Волинська обл., Маневицький р-н, с. Боровичі, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Суддя Р.С. Денисюк