Справа № 0240/2673/18-а
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 березня 2019 року

м. Київ

Провадження № 11-211за19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Прокопенка О. Б.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про визнання протиправними діянь та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 подав до ВеликоїПалати Верховного Суду позов, у якому заявлено вимоги про визнання протиправними дій та бездіяльності колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 0240/2673/18-а та зобов'язати відповідача провести розгляд (перегляд) названої справи відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) та з дотриманням Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 168 КАС позов пред'являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Глава 2 КАС визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції, а також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних справ.

Згідно зі статтею 22 КАС місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті (частина перша).

Київському апеляційному адміністративному суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності Центральної виборчої комісії (окрім визначених частиною четвертою цієї статті), дій кандидатів на пост Президента України, їх довірених осіб (частина друга статті 22 КАС).

Апеляційним адміністративним судам як судам першої інстанції підсудні справи за позовами про примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені (частина третя статті 22 КАС).

Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (частина четверта статті 22 КАС).

Цей Кодекс чітко визначає випадки, у яких розгляд справ чи перегляд судових рішень (залежно від категорії справи) здійснює саме Велика Палата Верховного Суду, а також підстави такого розгляду/перегляду в окремих випадках. За матеріалами позовної заяви ОСОБА_3 наявності таких підстав не встановлено.

При цьому положеннями чинного законодавства до повноважень Великої Палати Верховного Суду не віднесено розгляд позовних заяв, як судом першої інстанції.

Крім того, слід звернути увагу на те, що дії суду (судді), вчинені при виконанні своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду й вирішення в особливій, установленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є процесуальними, а не управлінськими. Оскарження в будь-який спосіб процесуальних актів, дій (бездіяльності) судів і суддів при розгляді конкретної справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається.

Тому оскаржені ОСОБА_3 шляхом подання цього позову діяння колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, які пов'язані із судовим розглядом справи № 0240/2673/18-а, зокрема, щодо ухвалення судових рішень, з якими не згоден позивач, та неухвалення рішень, які, на його думку, мали бути ухвалені,не можуть бути самостійним предметом судового розгляду.

Отже, у відкритті провадження Великою Палатою Верховного Суду у справі за позовом ОСОБА_3 до колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про визнання протиправними діянь та зобов'язання вчинити дії слід відмовити.

Щодо доданого до позовної заяви клопотання ОСОБА_3 про визначення предметної юрисдикції у справі № 0240/2673/18-а Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.

Положеннями частини шостої статті 346 КАС передбачено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначений статтею 347 КАС. Згідно з частино першою та четвертою цієї статті питання про передачу справи на розгляд, зокрема, Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині п'ятій статті 346 КАС.

Таким чином, обов'язковою передумовою для розгляду Великою Палатою Верховного Суду питання дотримання судами правил предметної юрисдикції при вирішенні конкретної справи є постановлення судом касаційної інстанції з власної ініціативи чи за клопотанням учасника справи ухвали про її передачу до Великої Палати Верховного Суду з обґрунтуванням підстав, визначених у вказаній правовій нормі, та лише після подання учасником справи касаційної скарги відповідно до статті 331 КАС.

У справі ж № 0240/2673/18-а Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішення про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду не приймав.

При цьому положеннями КАС не передбачено право учасника справи звертатися безпосередньо до ВеликоїПалати Верховного Суду з клопотанням про розгляд питання щодо порушення правил предметної юрисдикції.

Безпідставним є також порушення ОСОБА_3 перед Великою Палатою Верховного Суду вимоги про постановлення окремої ухвали, мотивованої порушенням Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду норм процесуального права у справі № 0240/2673/18-а.

Так, відповідно до частин першої, восьмої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду.

Таким чином право суду на постановлення окремої ухвали пов'язане з наявністю у нього на розгляді конкретної справи та у разі виявлення порушень, допущених судом нижчої інстанції при розгляді цієї справи.

Статтями 37, 45 Закону України від 2 червня 2016 року№ 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що у складі Верховного Суду діють: 1) Велика Палата Верховного Суду; 2) Касаційний адміністративний суд; 3) Касаційний господарський суд; 4) Касаційний кримінальний суд; 5) Касаційний цивільний суд. Велика Палата Верховного Суду є постійно діючим колегіальним органом Верховного Суду й:

1) у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; 2) діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції; 3) аналізує судову статистику та вивчає судову практику, здійснює узагальнення судової практики; 4) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Як уже зазначалося вище, у справах адміністративної юрисдикції підстави і порядок передачі справи до ВеликоїПалати Верховного Суду на розгляд у касаційному порядку визначено статтями 346, 347 КАС.

Контекстуальний аналіз зазначених норм свідчить про те, що окрему ухвалу може бути постановлено відповідним судом при закінченні ним розгляду справи в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов'язком суду. Повноваження Великої Палати Верховного Суду постановити окрему ухвалу слід розуміти таким чином, що її може бути постановлено при закінченні розгляду справи, переданої до Великої Палати Верховного Суду на підставах, передбачених статтею 346 КАС. Постановлення окремої ухвали у порядку нагляду за діяльністю інших судів, окремо від процесу розгляду справи, суперечить положенням Конституції України та процесуального закону. Велика Палата Верховного Суду може постановити окрему ухвалу у межах здійснення перегляду судових рішень у касаційному порядку в разі допущення судом нижчої (першої або апеляційної) інстанції порушення норм матеріального або процесуального права.

Велика Палата Верховного Суду, як і Касаційний адміністративний суд, входить до складу Верховного Суду і не є судом вищої інстанції відносно Касаційного адміністративного суду, а тому й не наділена повноваженнями щодо постановлення окремих ухвал в разі допущення судом касаційної інстанції порушення норм матеріального або процесуального права при перегляді справ у касаційному порядку, перегляду чи будь-якого іншого втручання у діяльність інших касаційних судів, які діють у складі Верховного Суду.

Тлумачення положень частини восьмої статті 249 КАС як таких, що надають повноваження Великій Палаті Верховного Суду постановити окрему ухвалу у разі, коли Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду не передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до положень статті 346 КАС, є вузьким підходом до розуміння цієї норми, що спирається лише на її текст, без урахування контексту та системних зв`язків з іншими нормами.

Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду не може вирішувати питання щодо постановлення окремої ухвали стосовно колегії Касаційного адміністративного суду як у справі № 0240/2673/18-а, яка до того ж не перебуває на розгляді Великої Палати зазначеного суду, так і у справі за цим позовом ОСОБА_3, який не підлягає розгляду Великою ПалатоюВерховного Суду як судом першої інстанції.

Керуючись статтями 22, 168, 249, 346 та 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у відкритті провадження Великою Палатою Верховного Суду у справі за позовом ОСОБА_3 до колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про визнання протиправними діянь та зобов'язання вчинити.

2. Надіслати ОСОБА_3 копію цієї ухвали разом з матеріалами позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко
Судді: Н. О. Антонюк Н. П. Лященко
С. В. БакулінаЛ. І. Рогач
В. В. БританчукІ. В. Саприкіна
Д. А. ГудимаО. М. Ситнік
В. І. ДанішевськаО. С. Ткачук
О. Р. КібенкоВ. Ю. Уркевич
В. С. КнязєвО. Г. Яновська
Л. М. Лобойко