Справа № 826/17263/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2019 року № 826/17263/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Департаменту соціального захисту Київської обласної державної адміністрації

2. Київської обласної державної адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-1) та Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати відмову Департаменту соціального захисту Київської обласної державної адміністрації у видачі посвідчення особи постраждалої внаслідок чорнобильської катастрофи категорії 1 - протиправною, прийнятою з перевищенням своїх повноважень;

- зобов'язати Київську обласну державну адміністрацію розглянути подання Бородянської районної державної адміністрації Київської області та прийняти рішення щодо надання статусу особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи, категорії 1 та видати відповідне посвідчення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2018р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи та запропоновано відповідачам у 15 денний строк з дня отримання ухвали надати суду відзив на позовну заяву та всі докази на підтвердження, які наявні у відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що незважаючи на рішення Бородянського районного суду Київської області від 04.01.2018р. по справі № 360/2544/17 відповідачем-2 безпідставно відмовлено у встановлені статусу та видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

Відповідач-1 та відповідач-2 у визначений судом строк відзивів на позовну заяву не надали, хоча ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана останніми 21.11.2018р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 230, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно копії посвідчення серії В-П № 590755, виданого 10 лютого 2012 року, ОСОБА_1 є особою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

З 24 жовтня 2017 року позивачку визнано інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0770231.

Позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації щодо підготовки подання для оформлення їй посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, однак отримала відмову, у зв'язку з чим звернулась до суду.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 04.01.2018р. по справі № 360/2544/17, що набрало законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області, Бородянської районної державної адміністрації Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Визнано відмову Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області у прийнятті від ОСОБА_1 документів для оформлення подання до Київської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, протиправною. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області та Бородянську районну державну адміністрацію Київської області прийняти від ОСОБА_1 документи для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, оформити та направити подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу та видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

На виконання вказаного судового рішення Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області прийняло від позивача документи та разом з поданням Бородянської РДА направило їх до Київської обласної державної адміністрації.

Однак листом Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 14.03.2018р. № 663/02-59 відмовлено ОСОБА_1 у видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. Таке рішення Відповідача-1 вмотивовано тим, що на підставі Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (від 28.12.2014р. № 76-VІІI), який набрав чинності 01.01.2015р., виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, шо зазнала радіоактивного забруднення внаслідок - Чорнобильської катастрофи», а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Цим же Законом виключено статті 2 (визначення категорій зон радіоактивного забруднення) та статті 23 (компенсації та пільги громадянам, віднесеним до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4) Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто, з 01.01.2015р. відсутній факт проживання будь-яких осіб на території зони посиленого радіоекологічного контролю та відповідно, потерпілі від Чорнобильської катастрофи 4 категорії в розумінні вказаного законодавства не мають законодавчо обґрунтованого права на отримання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської " - катастрофи категорії 1.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач і звернувся з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до ст. 9 Закону №796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно приписів пункту 1 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Частиною першою статті 65 Закону №796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51, інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Статтею 12 Закону №796-ХІІ встановлено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 04.01.2018р. по справі № 360/2544/17 встановлено, що ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю, віднесеної до 4 категорії, їй встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності: захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Отримане 10 лютого 2012 року та наявне у позивачки на час розгляду справи посвідчення потерпілого категорії 4 є діючим.

Задовольняючи позовні вимоги Бородянський районний суд Київської області виходив з того, що Управління соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації Київської області листом від 07 листопада 2017 року фактично відмовило позивачці у прийнятті документів та оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації та до цього часу відмовляється приймати документи, тим самим вирішило питання щодо видачі посвідчення, яке належить до компетенції обласної державної адміністрації.

Водночас, в частині вимог щодо зобов'язання Київської облдержадміністрації видати позивачці посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, Бородянський районний суд Київської області відмовив, оскільки ні позивачка, ні інші органи не звертались до облдержадміністрації з приводу видачі позивачці посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, доказами, що підтверджують підстави для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та відповідно видачі посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС 1 категорії є: - експертний висновок № 5656 від 13.10.2017р.; - виписка з акта огляду медико-соціальної експертної комісії АВ № 0214835 від 19.08.2017р.; - довідка до акту огляду медико-соціальної експертної комісії АВ № 0770231; - посвідчення (категорія 4) серії В-П № 590755 від 10.02.2012р.; лист від 14.03.2018р. № 663/02-59; - лист від 07.11.2017р. № 4397/08; - рішенням Бородянського районного суду Київської області від 04.01.2018р. по справі № 360/2544/17.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що оскільки позивачка отримала інвалідність через захворювання, пов'язане з аварією на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК, то наявні достатні та необхідні правові підстави для надання ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи, категорії 1.

Посилання Відповдіача-1 в листі від 14.03.2018р. № 663/02-59 на те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів» від 28.12.2014 № 76-VІІІ виключено абзац 5 частини другої ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, що вказує на те, що позивач з 1 січня 2015 року не проживає на забрудненій території, суд вважає не обґрунтованим та безпідставним, оскільки право позивача на отримання посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, регламентовано не цією статтею, а статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, з викладених правових норм вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема є одночасна сукупність наступних умов: 1) встановлення їй інвалідності; 2) наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв'язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.

Таким чином, посилання відповідача на те, що територія, на якій проживає позивачка, з 1 січня 2015 року не є зоною радіоактивного забруднення, взагалі не стосуються спірного права особи на отримання посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС.

Крім того, виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується доводами позивача, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

Тому на момент звернення із заявою про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Відтак, відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 14 Закону № 796 та п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, позивач має право на отримання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

При цьому, суд зазначає, що та обставина, що позивач проходив огляд в МСЕК вже після набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VІІІ, не має правового значення для вирішення питання про встановлення позивачу статусу потерпілого 1 категорії, оскільки як вже встановлено судом першої інстанції, на момент проходження огляду МСЕК позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, який зберігається у нього довічно, якщо не буде змінений на іншу категорію.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2017 року у справі №826/1809/16.

Суд зазначає, що як за спливом часу, так і у зв'язку з прийняттям будь-яких нових Законів правовий статус позивача, як постраждалої від Чорнобильської катастрофи не може бути відмінений, чи втрачений незалежно від її теперішнього місця проживання. Статтею 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, має місце бездіяльність Київської ОДА щодо видачі позивачу відповідного посвідчення порушує право ОСОБА_1 на встановлення відповідного статусу, що в свою чергу, позбавляє позивача на ряд пільг та компенсацій, які встановлені законодавством України для потерпілих та учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, і тому права позивача підлягають захисту судом.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту Київської обласної державної адміністрації про відмову у видачі ОСОБА_1 посвідчення особи постраждалої внаслідок чорнобильської катастрофи категорії 1, оформлене листом від 14.03.2018р. № 663/02-59

3. Зобов'язати Київську обласну державну адміністрацію (01196, м. Київ, площа Лесі Українки 1; ) встановити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідент.код НОМЕР_1) статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, та видати посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій