Справа № 817/664/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/984/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Комшелюк Т.О., час проголошення судового рішення 15 год 55 хв у м. Рівне, дата складання повного тексту судового рішення 30 листопада 2018 року) за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 році фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач) №0, №0 від 15.12.2017.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити її позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в основу прийняття оспорюваних рішень була покладена постанова адміністративної комісії Пісківської сільської ради від 21.08.2017, яка була скасована рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 19.04.2018 у зв'язку з відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Жодних перевірок щодо неї ні контролюючими, ні правоохоронними органами не проводилось. Також, не проводилась ГУ ДФС у Рівненській області фактична перевірка додержання нею вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон №481/95-ВР) щодо реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії. В порушення вимог ч.2 п.8 Порядку застосування фінансових санкцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 (далі - Порядок №790) її не було повідомлено про розгляд матеріалів та застосування фінансових санкцій.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Рівненській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Особи, які беруть участь по справі в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 26.05.2005 за №0001061, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

17.07.2017 старшим інспектором з ювенальної превенції Костопільського ВП ГУ НП у Рівненській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_2, за змістом якого ОСОБА_1 о 15 годині, перебуваючи на своєму робочому місці в магазині «Продукти» по вул. Правди, 19 в с. Яснобір, Костопільського району, здійснила продаж пива «Хмелевус», ємкістю 0,5л неповнолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу, контролюючим органом були прийняті рішення №0 від 15.12.2017, яким до позивача у зв'язку з порушенням вимог п.2 ч.1 ст.15-3 Закону №481/95-ВР застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн, за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років та рішення №0 від 15.12.2017, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 170 000 грн, за реалізацію алкогольних напоїв без діючої ліцензії на продаж алкогольних напоїв, у зв'язку з порушенням вимог ч.14 ст.15 цього Закону.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що комісією при виконавчому комітеті Пісківської сільської ради відносно ФОП ОСОБА_1 була прийнята постанова №2 від 21.08.2017, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Разом з тим, рішенням Костопільського районного суду від 19.04.2018 по справі №564/350/18, яке набрало законної сили 03.05.2018, вказана постанова була скасована.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт продажу пива неповнолітній особі підтверджується власноруч написаними поясненнями позивача та неповнолітнього ОСОБА_2 При цьому, будь-яких доказів на підтвердження доводів позивача про те, що напій є безалкогольним, останньою не надано і судом не встановлено. Щодо рішення Костопільського районного суду від 19.04.2018, суд першої інстанції не взяв його до уваги та зазначив, що висновки інших судів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов'язковими для адміністративного суду, який розглядає таку справу.

Проте, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, до яких суд прийшов з неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон №481/95-ВР.

Статтею 16 цього Закону передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної Законами України.

В абзаці 8 статті 1 Закону №481/95-ВР міститься визначення, за яким пиво це - насичений діоксином вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203 (584а-18.)

Згідно ч.14 ст.15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною першою статті 15-3 цього Закону передбачено заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.15-3 Закону №481/95-ВР, продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів, зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

За змістом абз.8 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР, у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 6800 гривень.

Згідно ч.2 ст.17 цього Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень, за порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Пунктом 5 Порядку №790 передбачено підставу для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, якою є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відтак, з огляду на аналіз зазначених норм, податковий орган є контролюючим органом, якому надано право застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил роздрібної торгівлі алкогольними виробами (пиво алкогольне) неповнолітній особі. Межі компетенції податкового органу полягають виключно у застосуванні фінансових санкцій, а не у встановленні правопорушення, покладеного в основу цього застосування.

Колегія суддів погоджується доводами позивача щодо наявності в межах спірних правовідносин обставин, які мають преюдиціальне значення, встановлені рішенням Костопільського районного суду від 19.04.2018 по справі №564/350/18, яким скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Пісківської сільської ради №2 від 21.08.2017.

Частиною шостою статті 78 КАС України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої така ухвалена, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене вище, відсутність складу правопорушення в діях позивача, зокрема, об'єктивної сторони, що полягає у не доведенні факту вчинення протиправного діяння та скасування постанови про адміністративне правопорушення відносно неї, виключає наявність складу правопорушення, передбаченого ст.15-3 та ч.14 ст.15 Закону №481/95-ВР та вказує на безпідставність застосування штрафних санкцій спірними рішеннями.

Беручи до уваги ту обставину, що в ході розгляду справи не було встановлено факт реалізації позивачем алкогольних напоїв, скасуванню також підлягає рішення відповідача про застосування фінансових санкцій через відсутність у позивача ліцензії на даний вид господарської діяльності.

Колегія суддів вважає невірною позицію суду першої інстанції щодо прийняття як належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення ФОП ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2, оскільки такі були підставою прийняття постанови відносно продавця про притягнення її до адміністративної відповідальності, яка скасована в судовому порядку.

Виходячи із системного аналізу наведених вище норм та встановлених судом апеляційної інстанції обставив, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо правомірності спірних рішень та погоджується з доводами позивача про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття оспорюваних рішень, з огляду на відсутність в її діях складу правопорушення.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є : неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивач сплатила судовий збір за подання позовної заяви в сумі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією №0.0.983922494.10 від 12.03.2018 та за подання апеляційної скарги в сумі 1057,20 грн, що підтверджується квитанцією №117 від 27.12.2018, який був зарахований до спеціального фонду державного бюджету України.

Оскільки апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 задоволена повністю, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне розподілити понесені позивачем судові витрати, шляхом присудження на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору у розмірі 1762 грн.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року по справі №817/664/18 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Рівненській області №0 від 15 грудня 2017 року про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Рівненській області №0 від 15 грудня 2017 року про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, Код ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) сплачений судовий збір в розмірі 1 762 (тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 18.03.2019.