Справа № 420/1549/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1549/19
УХВАЛА

18 березня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСХІМ-ПОСТАЧ», про визнання протиправними та скасування рішення від 11.02.2019 року № КТ-UA-2019 та картки відмови № UA500040/2019/00062, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСХІМ-ПОСТАЧ», про визнання протиправними та скасування рішення від 11.02.2019 року № КТ-UA-2019 та картки відмови № UA500040/2019/00062

Одночасно з позовною заявою представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару від 11.02.2019 року № КТ-UA-2019.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову представник позивача вказує, що очевидними є ознаки протиправності оскаржуваного рішення про визначення коду товару, враховуючи призначення товару, а саме те, що він є невідємною частиною бурової установки та не може бути використаний з іншим призначенням чи у інший спосіб: враховуючи габарити товару, його вагу, а саме те, що він не є ручним інструментом, з огляду на що в товарній позиції 8431 43 00 00 товар описується конкретніше, а товарна позиція 8205 70 00 00 взагалі не може бути заснована до такого товару, що підтверджується листами ТОВ «СЕРВІСХІМ-ПОСТАЧ» № 10/01 та № 2 від 31.01.2019 року, а також експертними висновками Одеського регіонального відділення Торгово-промислової палати України № УТЕ-108 та № УТЕ-109 від 30.01.2019 року. У звязку з прийняттям оскаржуваного рішення 12.02.2019 року Одеською митницею ДФС складено відносно ФОП ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 0439/5000/18 за ознаками правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України. Єдиною підставою для складання протоколу про порушення митних правил № 0439/5000/18 від 12.02.2019 року, стало нібито незаявлення точних та достовірних відомостей про товари, що нібито призвело до зменшення митних платежів. Зокрема, в протоколі про порушення митних правил наявне посилання на оскаржуване рішення про визначення коду товару та зроблено висновок, що зміна коду товару вплинула на оподаткування переміщуваних товарів. Вказаним рішенням Одеської митниці ДФС порушено права та законні інтереси ФОП ОСОБА_1, який маючи статус декларанта під час митного оформлення товару, надав всі необхідні документи для підтвердження визначеного коду товару та завершення митного оформлення, але Одеською митницею безпідставно своїм рішенням про визначення колу товару № KT-UA-2019 від 11.02.2019 року змінено код товару та складено протокол про ПМП за ознаками правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України. Рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару KT-UA-2019 від 11.02.2019 року безпосередньо порушує права ФОП ОСОБА_1 у звязку з намаганням Одеської митниці ДФС притягнути його до адміністративної відповідальності нібито за невірне визначення коду товару та як наслідок за зменшення митних платежів. 20.03.2019 року в приміщенні Одеської митниці ДФС за адресою: м. Одеса, вул. Митна площа, 1, буде здійснюватися розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі протоколу про порушення митних правил № 0439/50000/18 від 12.02.2019 року, в основу якого покладено оскаржуване рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару № КТ-U А-2019 від 11.02.2019 року. Зупинення дії оскаржуваного рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару № KT-UA-2019 від 11.02.2019 року необхідне, у звязку із тим, що оскаржуване рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару № KT-UA-2019 від 11.02.2019 року є єдиною підставою для притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в рамках провадження у справі про порушення митних правил. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до безпідставного притягнення 20.03.2019 року ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, санкція за яке складає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 44512,26 грн., що призведе до протиправного погіршення майнового стану ФОП ОСОБА_1 Таким чином, з метою недопущення порушення прав, свобод та законних інтересів ФОП ОСОБА_1, а також недопущення істотного ускладнення поновлення його порушених прав та інтересів, судом має бути зупинено дію рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару № KT-UA-2019 від 11.02.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Так, забезпечення позову - це вжиття судом визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору по цій справі є законність рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару від 11.02.2019 року № КТ-UA-2019 та картки відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500040/2019/00062.

Відповідно до ч.7 ст.69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст.3 Конституції України та ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, для встановлення існування хоча б однієї з названих обставин з метою недопущення зловживань суд зобов'язаний виходити з конкретних доказів.

Однак, представник позивача не навів та не надав до суду належних та допустимих доказів, які підтверджували хоча б одну з підстав забезпечення позову, чим не дотримався вимог ч.1 ст.77 КАС України згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Також, представником позивача у вказаній заяві не було надано належного обґрунтування щодо забезпечення позову в зазначений спосіб.

Крім того, в наданих матеріалах відсутні очевидні ознаки протиправності спірного рішення відповідача.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч.1 ст.529 Митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.530 Митного кодексу України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у звязку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд прийшов висновку, що в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст.ст.150, 151, 154, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСХІМ-ПОСТАЧ», про визнання протиправними та скасування рішення від 11.02.2019 року № КТ-UA-2019 та картки відмови № UA500040/2019/00062.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко