Справа № 359/10770/18
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Гомолі О.А.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача Батечко Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до поліцейської роти №1 БПП в Київській області - капрала поліції Недождій Марини Олександрівни про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаною позовною заявою у якій просить суд скасувати постанову серії НК №367688 від 15.12.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн., винесену поліцейським роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області капралом поліції - Недождій Мариною Олександрівною.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 грудня 2018 року поліцейський роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області - капрал поліції Недождій Марина Олексіївна винесла відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі, серія НК №367688 від 15.12.2018 року, тим самим притягнула його до адміністративної відповідальності та застосувала адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 15.02.2018 року о 19.10 позивач, керуючи транспортним засобом Mercedes Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку на місці, яке призначено для зупинки громадян, які мають інвалідність. Позивач вказує, що відповідачем не були дотримані положення законодавства України щодо оформлення постанови про адміністративне правопорушення, не представлено належних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, окрім того відповідачем не досліджувались та не надавались для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння ним правопорушення і це все незважаючи на те, що він повідомив поліцейського, що він не порушував правил дорожнього руху, оскільки зупинився на даному парковочному місці у зв'язку з тим, що його батько має інвалідність і йому важко пересуватися, відповідно мав право зупинитися на даному парковочному місці. Проте поліцейський не сприйняла взагалі жодним чином дану інформацію та просто склала на нього протокол про адміністративне правопорушення незважаючи на те, що він був разом з батьком інвалідом, який має всі документи, що підтверджують його інвалідність і мав їх у момент складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, та пояснив, що 15 грудня 2018 року його довіритель разом з своїм батьком інвалідом на автомобілі зупинилися біля Макдональдса в м.Бориспіль. Дорога була засніжена, однак його автомобіль лівою частиною був розташований на місці, яке дозволяє стоянку для інвалідів. За кермом був позивач, батько інвалід-поруч. З врахуванням вимог чинного законодавства України вважає, що оскільки збоку від водія сидів інвалід, тому подія адміністративного правопорушення відсутня.

Представник відповідача заперечував повністю проти задоволення позовних вимог, пославшись на їх не необґрунтованість.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК №367688 від 15.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП.

Згідно даної постанови ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, 15.12.2018 року о 19 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 5.38 "Місце для стоянки" з доданою табличкою 7.17 "Особи з інвалідністю",здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 в ПДР - Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

ОСОБА_7 встановлена І група інвалідності з 01.02.2005 року довічно, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2.

За ч.5 ст.122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: 1.30 - позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю".

Відповідно до абзацу ґ) п. 8.4. ПДР інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до розділу 33 ПДР України дорожній знак 5.38 "Місце для стоянки", який застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

У відповідності до цього ж розділу ПДР України табличка 7.17 "Особи з інвалідністю". передбачає, що дія дорожнього знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю" відповідно до вимог цих Правил.

Відповідно до розділу 30 ПДР, пункту 30.3. на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки :підпункт ґ) "Водій з інвалідністю" - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю;

За п.п.д п 2.1. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

З відеофайлів і від 15.12.2018 року вбачається про роз'яснення прав особі,яка притягується до адміністративної відповідальності та зазначення цією особою про те, що вона чекає інваліда.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем всупереч вимогам ч.1 ст.77 КАС України не надано суду жодного належного і допустимого доказу, який свідчив би про установлення на його автомобілі розпізнавального знаку передбаченого підпунктом ґ) пункту 30.3. ПДР України та те, що він перевозив пасажира інваліда.

Клопотання про виклик пасажира інваліда для допиту його як свідка представник позивача в судовому засіданні не заявляв.

Крім того, суд враховує і ту обставину, що представник позивача в судовому засіданні визнав факт знаходження лівої осі автомобіля його довірителя в зоні дії знаку місце для стоянки осіб з інвалідністю.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про порушення ОСОБА_3 вимог ПДР України.

Враховуючи наведене, у діях ОСОБА_3. вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження неправомірності винесеної постанови позивачем не надано, а тому оскаржувана постанова від 15.12.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП не підлягає скасуванню, а позовні вимоги слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72- 77, 242, 243-246, 286 КАС України, ПДР України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до капрала ДПП в м. Бориспіль УПП в Київській області Недождій Марини Олександрівни про скасування постановизалишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.