Справа № 1640/2589/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Г.В. Костенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 р. Справа № 1640/2589/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року, повний текст складено 05.11.2018 року, по справі № 1640/2589/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати незаконними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо видачі ОСОБА_1 строкового посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" з обмеженим терміном дії до 01.01.2019 року;

- зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області видати ОСОБА_1 безтермінове посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" та нагрудний знак "Ветеран органів внутрішніх справ" відповідно до постанови КМУ від 01.06.2002 року №742 "Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року задоволено позов.

Визнано протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо видачі ОСОБА_1 строкового посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" з обмеженим терміном дії до 01.01.2019 року.

Зобов'язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області видати ОСОБА_1 безтермінове посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" та нагрудний знак "Ветеран органів внутрішніх справ" відповідно до постанови КМУ від 01.06.2002 року №742 "Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ".

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (далі - відповідач), не погоджуючись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обгрунтування зазначило, що з урахуванням приписів ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» в разі встановлення особі інвалідності І та ІІ групи посвідчення ветерана органів внутрішніх справ видається на термін встановлення інвалідності.

Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.

На підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідив докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України.

08.05.2008 року наказом № 75 о/с майора міліції ОСОБА_1 (Т-208747), заступника начальника Полтавського міського управління - начальника штабу, звільнено з органів внутрішніх справ у запас через хворобу (за п. б ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України) (а.с.44а).

Відповідно до наказу вислуга років позивача станом на 08.05.2008 року в календарному обчисленні становить 24 роки 01 місяць 11 днів, в пільговому обчисленні 26 років 02 місяці 21 днів.

Позивачу в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС встановлено 2 групу інвалідності на строк з 12.08.2008 року до 01.09.2009 року із датою чергового переогляду - серпень 2009 року, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 12.08.2008 року серії 7-66 ТЕ № 0004644 (а.с.27).

18.08.2008 року позивачу УМВС в Полтавській області видало посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" №П-074241 терміном дії до 31.08.2009 року (а.с.28).

Позивачу в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС встановлено 2 групу інвалідності на строк з 28.12.2017 року до 01.01.2019 року із датою чергового переогляду - грудень 2018 року, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 28.12.2017 року серії АВ № 0849568 (а.с.29).

На підставі вказаної довідки позивач звернувся до відповідача для отримання посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ".

09.02.2018 року ОСОБА_1 видано посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" серії НОМЕР_1 терміном дії до 01.01.2019 року (а.с.30).

ОСОБА_1, вважаючи протиправними дії відповідача щодо видачі посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" з обмеженим терміном дії до 01.01.2019 року, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що строковий статус інвалідності не означає строкового характеру статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові та організаційні засади реалізації громадянами прав, пов'язаних із отриманням ними статусу ветеранів органів внутрішніх справ, визначені Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України визнаються громадяни України:

1) які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД;

2) інваліди I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби, служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи при виконанні службових обов'язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;

3) інваліди I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, і які мають вислугу військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України 20 років і більше;

4) військові пенсіонери, нагороджені медаллю "Ветеран Збройних Сил СРСР" за законодавством колишнього Союзу РСР;

5) які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному або 25 та більше років у пільговому обчисленні і звільнені з військової служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України.

Згідно статті 10 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки.

Зразки посвідчень, нагрудних знаків та порядок їх виготовлення і вручення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ"» зазначено поширити дію Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1601, на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ".

Згідно з п. 3 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р. № 1601 (далі - Порядок № 1601) підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є один з таких документів: наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку; довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби; посвідчення про нагородження медаллю "Ветеран Вооруженных Сил СССР".

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачу 09.02.2018 року видано посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" серії НОМЕР_1 з терміном дії до 01.01.2019 року на підставі довідки до акту огляду МСЕК від 28.12.2017 року серії АВ № 0849568.

Згідно копії посвідчення вбачається, що у надписі "ПОСВІДЧЕННЯ БЕЗТЕРМІНОВЕ І ДІЙСНЕ НА ВСІЙ ТЕРИТОРІЇ УКРАЇНИ" замість закресленого слова "БЕЗ" зазначено "до 01.01.2019 р." (а.с. 30).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2002 року № 742 окрім Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ", затверджено зразок та опис посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ", зразок та опис нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ".

Відповідно до вказаної постанови посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" являє собою книжечку-розгортку, на правому внутрішньому боці угорі якої повинен міститься напис: "Пред'явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів органів внутрішніх справ", посередині - "ПОСВІДЧЕННЯ БЕЗТЕРМІНОВЕ І ДІЙСНЕ НА ВСІЙ ТЕРИТОРІЇ УКРАЇНИ", нижче - "Дата видачі ___ ____________ 20 р.".

Колегія суддів зазначає, що оскільки на законодавчому рівні встановлено зразок посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ», у відповідача були відсутні підстави для внесення виправлення щодо терміну дії посвідчення позивача.

Єдиним доводом апелянта щодо видачі ОСОБА_1 строкового посвідчення є те, що в разі встановлення особі інвалідності І та ІІ групи посвідчення ветерана органів внутрішніх справ видається на термін встановлення інвалідності.

Колегія суддів вважає такий довод необґрунтованим та таким, що спростовується висновком суду першої інстанції про те, що ані Закон України «Про статус ветеранів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб, їх соціальний захист», ані постанова Кабінету Міністрів України від 01.06.2002 року № 742 «Про порядок видачі посвідчень і вручення нагрудного знаку «Ветеран органів внутрішніх справ» не містять будь-яких положень щодо проходження будь-якої процедури набуття або підтвердження відповідного статусу ветерана органів внутрішніх справ. Цей статус набувається автоматично за наявності відповідного юридичного факту.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що видача відповідачем ОСОБА_1 строкового посвідчення є неправомірною, адже строковий характер інвалідності й факт її закінчення не обумовлює припинення статусу ветерана органів внутрішніх справ, який набувається особою одноразово в силу виникнення юридичного факту, передбаченого ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист». Особа, яка має статус ветерана органів внутрішніх справ, може реалізувати надані законом пільги лише за умови наявності підтверджуючого документу - посвідчення ветерана органів внутрішніх справ. Тож внаслідок таких неправомірних дій відповідача як видача позивачу посвідчення з обмеженим терміном дії, він позбавлений можливості користуватися пільгами, встановленими законодавством.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи, на підставі яких суд дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 по справі № 1640/2589/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов