Справа № 826/9346/17
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9346/17 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкової консультації від 11.07.2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

ДП "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (далі - позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про скасування індивідуальної податкової консультації від 11.07.2017 року №1088/ІПК/28-10-01-03-11.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2018 року позовні вимоги задоволено:

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову. Зокрема, скаржник вказує про те, що оскаржувана податкова консультація є вичерпною та такою, що відповідає вимогам чинного на той час податкового законодавства.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зміст апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, 12 червня 2017 року Державне підприємство "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" звернулось до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби із запитом, в якому просило надати у письмовій формі консультацію щодо практичного застосування положень п. 41 пірозділу 4 та п.7 підрозілу 6 р. ХХ Податкового кодексу України, а саме: роз'яснити щодо поширення на ДП «ХМЗ «ФЕД» пільги ( звільнення) від оподаткування прибутку та земельного податку, запровадженого Законом України «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо підтримки літакобудівної галузі».

Листом від 11.07.2017 року №1088/ІПК/28-10-01-03-11 Офісом великих платників податків надано податкову консультацію, в якій вказано, що тимчасово, до 1 січня 2025 року, звільняється від оподаткування прибуток підприємств - суб'єктів літакобудування, що визначені відповідно до норм статті 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості" (п. 41 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Вважаючи вказану відповідь податкового органу необґрунтованою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що при наданні податкової консультації податковий орган повинен дати тлумачення всіх норм права, котрі присвячені регламентуванню порушеного платником податків питання. Проте, у спірних правовідносинах податковий орган діяв протиправно, так як не забезпечив належного розгляду порушеного платником податків питання та фактично відповіді по суті порушеного платником податків питання не надав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2. цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Податкова консультація, відповідно до п.п. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Статтями 52 та 53 Податкового кодексу України передбачений порядок надання та наслідки застосування податкових консультацій, відповідно до положень яких: за зверненням платників податків контролюючі органи безоплатно надають консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства; податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію; за вибором платника податків консультація надається в усній або письмовій формі; консультації надаються органом державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку; контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень; не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої у письмовій формі, зокрема на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація була змінена або скасована; платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору; визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Наслідком застосування податкової консультації, згідно з п. 53.1 ст. 53 Податкового кодексу України, є те, що платника податку не може бути притягнуто до відповідальності, якщо він діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація була змінена або скасована.

Відповідно до пункту 53.3 статті 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Сторонами не заперечується, що у спірних правовідносинах позивач звернувся до податкового органу з метою отримання податкової консультації щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість надходження за доходами від розміщення на депозитних рахунках грошових коштів фондів страхових резервів.

Таким чином, метою звернення позивача до податкового органу є роз'яснення застосування законодавства щодо податку на додану вартість.

Колегія суддів звертає увагу на те, що податкова консультація надається з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства, які має намір у майбутньому реалізувати запитувач такої консультації.

Крім зазначеного, Податковий кодекс України, в якості підстав для визнання недійсною податкової консультації, чітко визначає суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Як вбачається з матеріалів справи, в індивідуальній податковій консультації Державне підприємство "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" просило зокрема роз'яснити щодо поширення на ДП «ХМЗ «ФЕД» пільги (звільнення) від оподаткування прибутку та земельного податку, запровадженого Законом України «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо підтримки літакобудівної галузі».

Зазначене питання викликане тим, що Державне підприємство "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" включене д Переліку суб'єктів літакобудування, щодо яких запроваджуються тимчасові заходи державної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №405 від 09.06.2010 року. Основним видом діяльності підприємства є виробництв низки комплектувальних виробів авіаційної техніки, що відповідно до положень Методологічних основ та пояснень до позицій національного класифікатора ДК 009:2010 є складовою та невід'ємною частиною класу 30.30 «Виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування».

Як було зазначено вище, Листом від 11.07.2017 року №1088/ІПК/28-10-01-03-11 Офісом великих платників податків надано податкову індивідуальну консультацію, не надаючи обґрунтування своєї позиції та відповіді на поставлене підприємством питання, а лише цитуючи норми Податкового кодексу України, повідомили, що «... в якій вказано, що тимчасово, до 1 січня 2025 року, звільняється від оподаткування прибуток підприємств - суб'єктів літакобудування, що визначені відповідно до норм статті 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості" (п. 41 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України). Пунктом 7 підрозділу 6 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що до 1 січня 2025 року звільняються від сплати земельного податку суб'єкти літакобудування, що підпадають під дію норм статті 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості" і здійснюють розробку та/або виготовлення з кінцевим складанням літальних апаратів та двигунів до них, крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти соціального, торговельного, сільськогосподарського призначення та непромислового будівництва…».

Відповідно до п.41 підрозділу 4 та п. 7 підрозділу 6 ХХ Податкового кодексу України до 01.01.2025 року звільняються від оподаткування прибуток підприємств - суб'єктів літакобудування, що визначені відповідно до норм статті 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості".

Як передбачено ст.2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості», цей Закон застосовується до юридичних осіб - резидентів України, які здійснюють діяльність у галузі літакобудівної промисловості та згідно із законом мають відповідні ліцензії, а також відповідні сертифікати на право розробки або виробництва, або ремонту, або переобладнання, або модифікації, або технічного обслуговування авіаційної техніки та авіаційних двигунів та відповідають хоча б двом з таких критеріїв:

а) здійснюють розробку авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництво авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонт авіаційної техніки та авіаційних двигунів;

б) виконують державне або оборонне замовлення на розробку авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництво авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонт авіаційної техніки та авіаційних двигунів;

в) забезпечують виконання Україною міжнародних зобов'язань з реалізації міжнародних контрактів з розробки авіаційної техніки та авіаційних двигунів, постачання авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництва авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонту авіаційної техніки та авіаційних двигунів.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що при наданні податкової консультації податковий орган повинен дати тлумачення всіх норм права, котрі присвячені регламентуванню порушеного платником податків питання.

Проте, у спірних правовідносинах відповідач фактично не надав консультацію на поставлене запитання позивача, а лише зазначив норми права, не обґрунтувавши його.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведене.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма