Справа № 804/760/17
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Справа № 804/760/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу №804/760/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2017р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі-ФОП ОСОБА_2, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області із позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування рішення №000001/04-08-40/НОМЕР_1 від 16.01.2017р. про застосування фінансових санкцій у розмірі 6800, 00 грн.

Справі присвоєно єдиний унікальний номер №804/760/17.

Ухвалою суду (головуючий суддя Гончарова І.А.) від 30.01.2017р. відкрито провадження в адміністративній справі №804/760/17 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 23.03.2017р. провадження в адміністративній справі №804/760/17 зупинено до 26.04.2017р.

26.04.2017р. провадження у справі поновлено та у судовому засіданні ухвалено зупинити провадження в адміністративній справі №804/760/17 до 30.05.2017р.

30.05.2017р. адміністративну справу №804/760/17 знято розгляду у звязку з перебуванням судді (головуюча суддя Гончарова І.А.) на лікарняному, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою секретаря судового засідання Гелетій М.Т.

15.06.2017р. провадження у справі поновлено та у судовому засіданні ухвалено зупинити провадження в адміністративній справі №804/760/17 до 08.08.2017р.

08.08.2017р. адміністративну справу №804/760/17 знято розгляду у звязку з перебуванням судді (головуюча суддя Гончарова І.А.) у відпустці, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою секретаря судового засідання Науменко К.І.

07.09.2017р. провадження у справі поновлено та у судовому засіданні ухвалено зупинити провадження в адміністративній справі №804/760/17 до 25.10.2017р.

25.10.2017р. адміністративну справу №804/760/17 знято розгляду у звязку з перебуванням судді (головуюча суддя Гончарова І.А.) у відпустці, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою секретаря судового засідання Науменко К.І.

У зв'язку з повторним автоматизованим перерозподілом адміністративна справа №804/760/17 була передана для розгляду судді Барановському Р.А.

22.12.2017р. суд (головуючий суддя Барановський Р.А.) ухвалив прийняти до провадження адміністративну справу №804/760/17 та здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 22.01.2018р. о 10:30 год.

Учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи, однак у призначене на 22.01.2018р. позивач або його уповноважений представник та представник відповідача не з'явились.

До суду надійшла заява ОСОБА_2 щодо здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області у призначене на 22.01.2018р. судове засідання не зявився, про причини неявки уповноваженого представника відповідач суд не повідомив. Будь-яких клопотань (пояснень) відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на приписи п. 1 ч. 3 та ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд адміністративної справи №804/760/17 в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення. Позивач вважає, що спірне рішення про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних санкцій прийнято відповідачем за відсутності відповідного акту перевірки або матеріалів правоохоронних, податкових або інших органів, складених відносно позивача. Окрім того, позивач зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відношенні ОСОБА_3, а оскаржуваним рішенням застосовано фінансові санкції до ФОП ОСОБА_2

Ухвалою від 22.12.2017р. судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов в порядку ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 15-ти днів з моменту отримання відповідачем ухвали суду від 22.12.2017р., попередивши відповідача (субєкта владних повноважень) про наслідки неподання ним відзиву до суду, які встановлені ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу про прийняття адміністративної справи №804/760/17 до провадження та щодо здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від 22.12.2017р. відповідач отримав 03.01.2018р., що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 22.01.2018р. відзив Новомосковською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровської області на позов у встановлений судом строк (тобто - до 19.01.2018р.) відповідачем до суду не надано. Слід зауважити, що заперечення або пояснення відповідача на позов ФОП ОСОБА_2 у матеріалах адміністративної справи №804/790/17 також відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів

Відповідно до ч. 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець від 03.06.2003р., номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця 2 229 017 0000 004280.

Основними видами економічної діяльності позивача (за КВЕД) є, зокрема:

- Код КВЕД 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах;

- Код КВЕД 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

ФОП ОСОБА_2 перебуває на обліку у контролюючих органах (станом на момент виникнення спірних правовідносин у Новомосковській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі- Новомосковська ОДПІ, контролюючий орган, відповідач) від 17.06.2003р. за №403.

17.06.2016р. о 14 год 00 хв інспектором Новомосковського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серія АА №122186 за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким зафіксовано факт продажу за адресою: м.Новомосковськ, вул. Леніна, 14 гр. ОСОБА_3 тютюнових виробів (зокрема поштучно дві цигарки марки «Давідоф-голд») особі, яка не досягла 18 років, а саме: гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зазначеними особами складено письмові пояснення, копії яких наявні у матеріалах справи.

За результатами отриманого від адміністративної комісії Виконавчого комітету Новомосковської міської ради листа за вих. №7 від 10.10.2016р., копії вищезазначених матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення були направлені Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області разом із супровідним листом за вих. №7/6-1721 від 16.11.2016р. до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

За підсумками розгляду отриманих матеріалів Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області направлено до Новомосковської ОДПІ лист «Щодо застосування фінансових санкцій» за вих. 13280/7/84-36-40-01-25 від 02.12.2016р.

На підставі отриманих від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області матеріалів адміністративного правопорушення Новомосковською ОДПІ прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за №000001/04-08-40/265131874 від 16.01.2017р., яким ФОП ОСОБА_2 зобов'язано сплатити фінансові санкції у вигляді штрафу на загальну суму 6800, 00 грн., застосованого за порушення ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995р. у вигляді продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Дане рішення отримане позивачем - 16.01.2017р.

Не погодившись із вищевказаним рішенням Новомосковської ОДПІ, ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом.

Правовідносини, що визначають основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995р. (далі - Закон України №481/95-ВР (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно частини першої статті 15 Закону №481/95, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з вимогами пункту 2 частини першої статті 15-3 Закону № 481/95-ВР - забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 15-3 Закон України №481/95-ВР, продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закон України №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

У частині 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення вимог статті 15-3 цього ж Закону законодавець передбачив застосування до суб'єкта господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 6800 грн. (за порушення вимог статті 15-3 цього Закону).

Згідно із приписами ст. 17 Закону № 481/95-ВР, рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України. Дії органів, які мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у судовому порядку.

Із системного аналізу вищезазначених норм слідує, що законодавцем запроваджено в імперативній формі заборону на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначений Порядком застосування фінансових санкцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003р. (далі - Порядок № 790).

Відповідно до пункту 5 Порядку №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України - для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України - для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України; від банків, інших фінансових установ інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за результатами податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Податковий кодекс України надає чіткий перелік відомостей, інформація про які повинна надаватись до податкової служби в обов'язковому порядку та інформація на підставі, якої формуються висновки акту перевірки.

Передбачається, що для здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби може бути також використана й інша інформація, яка не зазначена в переліку, але надійшла до податкових органів з ініціативи джерела інформації або за запитом податкового органу.

Відповідно, не може бути джерелом податкової інформації інформація, що є суб'єктивною або поширюється з метою дискредитації того чи іншого платника податків. Тому в Податковому кодексі України акцентовано увагу на тому, що податковою інформацією можна вважати виключно ту інформацію, яка офіційно визнана як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства, а тому має містити вид, характеристики, індивідуальні ознаки об'єкта оподаткування (в разі наявності), за якими його можна ідентифікувати, та суб'єктів надання інформації.

Враховуючи вищенаведене, надання інформації та формування на її підставі висновків перевірки є можливим за умови дотримання порядку, встановленого чинним законодавством України.

З аналізу наведених норм вбачається, що для встановлення висновків про наявні порушення, на підставі яких в подальшому приймається рішення про застосування фінансових санкцій, у контролюючого органу мають бути належні та допустимі докази такого порушення.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд зазначає, контролюючі органи при прийнятті відповідних рішень, зобов'язані виходити із наявності в діяльності платника податків об'єктивних порушень вимог податкового законодавства.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень податкового законодавства, а також враховуючи принципи прийняття суб'єктом владних повноважень рішень, які викладенні у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається прийняття рішень, у тому числі рішення про застосування фінансових санкцій на підставі припущень, які не підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.ст. 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи судом встановлено, що підставою для винесення спірного рішення про застосування штрафних санкцій слугували матеріали Новомосковського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, однак складений правоохоронними органами протокол про адміністративне правопорушення серії АА №122186 за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративній правопорушення, яким зафіксовано факт продажу цигарок особі, яка не досягла 18 років, заснований виключно на повідомленні (поясненнях) неповнолітнього ОСОБА_4 про те, що тютюнові вироби він придбав у Кіоску по вул. Леніна, 14 в м.Новомосковську Дніпропетровської області та поясненнях гр.ОСОБА_3, однак доказів того (зокрема, фіскального чеку реєстратора розрахункових операцій ФОП ОСОБА_2І.), що вони придбані саме в цьому магазині (кіоску) не надано, як і доказів того, що позивач здійснював у даній адміністративно-господарській одиниці власну господарську діяльність на момент виникнення спірних правовідносин.

Крім того, відповідачем, як субєктом владних повноважень не надано до суду доказів наявності між ФОП ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 (особа, якою згідно вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення та власних письмових пояснень) трудових правовідносин або інших правовідносин цивільно-правового характеру за договором.

Слід зауважити, що запис у складеному інспектором Новомосковського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області відносно гр. ОСОБА_3 протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №122186 від 17.06.2016р. в графі «посада» із зазначенням «продавець у кіоску ЧП «Дашкевич» - не можна розцінювати як достатній та допустимий доказ у розумінні вимог ст.ст. 74, 76 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження наявності відповідних правовідносин між позивачем та ОСОБА_3

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено правомірність оскаржуваного рішення та його відповідність нормам діючого законодавства України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності відзиву або заперечень на позов відповідача (субєкт владних повноважень), з огляду на положення ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховуючи, що відповідачем як субєктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вини з боку ФОП ОСОБА_2, суд доходить висновку, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій - підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1600,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №8032.9235 від 25.01.2017 року. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1600,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі №804/760/17 (Новомосковська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровської області).

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (зазначене позивачем у позовній заяві місце проживання/перебування: 51200, Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул. Осипенко, 52; рнокпп - НОМЕР_1) до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області (місцезнаходження: 51206, Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул. М.Головко, 30) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області №000001/04-08-40/НОМЕР_1 від 16.01.2017р. про застосування фінансових санкцій, яким фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 зобов'язано сплатити фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800, 00 грн. (шість тисяч вісімсот гривень) - за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп - НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області () судові витрати в сумі 1600, 00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1