Справа № 165/173/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1692/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С.М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 05 грудня 2018 року в справі № 165/173/18 (головуючий суддя - Ференс-Піжук О.Р., м. Нововолинськ) за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинської митниці ДФС України про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що постановою відповідача від 26.04.2017 у справі про порушення митних правил № 1118/20500/17 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн, оскільки він ніби то 06.12.2016 о 22 год. 21 хв. через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2, та пропуcтив строк транзитного перебування вказаного автомобіля. Позивач стверджує, що всупереч відомостям, зазначеним у постанові, він ніколи не перетинав митний кордон на вищевказаному автомобілі в режимі транзит, не є власником транспортного засобу, адміністративного правопорушення не вчиняв.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 05 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову Волинської митниці ДФС України № 1118/20500/17 від 26 квітня 2017 року у справі про порушення митних правил про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень та закрито справу про порушення митних правил.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права. Також вказано, що факт звернення позивача у правоохоронні органи не підтверджує, що стосовно нього були вчинені злочинні дії, а постанова митного органу була винесена правомірно, так як ОСОБА_1 було порушено строк транзитного перебування автомобіля на території України.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що постановою Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №1118/20500/17 від 26.04.2017 ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с.8-10)

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначено у оскаржуваній постанові, під час проведення перевірки та аналізу інформації в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС встановлено, що 06.12.2016 року о 22 год. 21 хв. громадянин України ОСОБА_1 по смузі руху «Зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС транспортний засіб марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN № НОМЕР_2 в режимі транзит, у встановлений ст.95 Митного кодексу України строк не було вивезено за межі митної території України. Зокрема, вказаний автомобіль з митної території не вивозився та його в інший митним режим, не заявлено. Термін вивезення вищевказаного транспортного засобу з митної території України закінчився.

У зв'язку з вищенаведеним, старшим державним інспектором митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС Лейман Д.О., 01.04.2017 без участі позивача, було складено протокол про порушення митних правил за № 1118/20500/17 щодо порушення останнім митних правил, передбачених частиною 3 статтею 470 Митного кодексу України (а.с.27,28).

Колегія суддів зауважує, що в протоколі про порушення митних правил підпис ОСОБА_1 відсутній, також в графі пояснення, зауваження особи, що притягується до відповідальності, пояснення відсутні.

Встановлено і письмово підтверджено селищним головою смт. Благодатне м.Нововолинська ОСОБА_3, який надав характеристику на ОСОБА_1, що позивач з 2003 року фактично проживає за адресою АДРЕСА_1.

Відтак, ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про день, час, місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, а отже і про розгляд адміністративної справи та прийняття стосовно нього оскаржуваної постанови.

Згідно статті 488 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Статтею 486 Митного кодексу України визначені завдання та зміст провадження у справі про порушення митних правил. Так, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 Митного Кодексу України, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Провадження у справах про порушення митних правил, як передбачено статтею 489 Митного кодексу України здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема поясненнями особи, яка притягується до відповідальності.

З постанови старшого державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2017 (а.с.12) вбачається, що цього числа відкрито виконавче провадження по виконанню постанови № 1118/20500/17 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в сумі 8500 грн.

11.01.2018 прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кодону України громадянину України ОСОБА_1 згідно з ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 20.11.2017 року за справою № 1118/20500/17 (а.с.11)

Позивач 22.01.2018 року звернувся по даному факту з заявою до Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області про повідомлення про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України з проханням внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, яку було прийнято 23.01.2018, що підтверджується талоном-повідомлення №40 (а.с.17,18).

Як вбачається з витягу за даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску щодо перетину кордону транспортними засобами (а.с.26), транспортний засіб «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN № НОМЕР_2 ввозився на митну територію України 21.10.2016, 27.10.2016, 31.10.2016, 04.11.2016, 08.11.2016, 10.11.2016, 19.11.2016, 28.11.2016 громадянином ОСОБА_4, а вже 06.12.2016 в цій базі внесено дані, що зазначений транспортний засіб, який 06.12.2016 о 20 год. 27 хв. ввезено на територію Польщі ОСОБА_4, ввезено на територію України позивачем.

Встановлено, що ні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення митних правил, ні при постановлені оскаржуваної постанови, відповідачем не було досліджено вищевказану обставину, а саме яким чином транспортний засіб «Фольксваген Гольф» перейшов в користування іншої особи та хто в подальшому здійснював перетин кордону на вказаному транспортному засобі.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року зобов'язано Волинську митницю ДФС у відповідності до п.1.1. ч. 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2015 року №1118, надати суду докази подання ОСОБА_1 оригіналів та ксерокопій документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN № НОМЕР_2 або документів та їх ксерокопій щодо користування ним (у тому числі з правом розпорядження) уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України через який ввозився вказаний транспортний засіб.

На виконання вимог даної ухвали Волинською митницею ДФС направлено відповідь (Вх. № К-5351/19 від 11 березня 2019 року), якою повідомлено, що до митного оформлення ОСОБА_1 було подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та закордонний паспорт НОМЕР_3. Разом з тим вказано, що будь-які копії документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб, що ввозиться або користування ним, в матеріалах справи митниці відсутні, так як номенклатурою Волинської митниці ДФС не передбачено зберігання копій зазначених документів.

Як зазначено у ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цьому відповідач не надав жодних доказів на спростування заперечень позивача стосовно непричетності останнього до вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС - залишити без задоволення, а рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 05 грудня 2018 року в справі №165/173/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 18 березня 2019 року.