Справа № 472/1004/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2019 року

м. Київ

справа №472/1004/16-а

адміністративне провадження №К/9901/16687/18, К/9901/16682/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 472/1004/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційними скаргами ОСОБА_2 та ГУ ПФУ

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Єщенка О.В., суддів Димерлія О.О., Федусика А.Г., -

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у включенні до грошового забезпечення для розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2014 року;

- зобов'язати ГУ ПФУ здійснити з 01 липня 2014 року перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, що була виплачена позивачу за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2014 року.

Позов ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що вона з 01 липня 2014 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № № 2262-ХІІ). У зв'язку із тим, що під час призначення пенсії у її складі не були враховані всі складові грошового забезпечення, з яких утримано внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, позивач звернувся в орган пенсійного фонду про перерахунок пенсії, надавши відповідні дані для здійснення заявленого перерахунку. Проте, відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Відмову Управління позивач вважає неправомірною, такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення, у зв'язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Веселинівський районний суд Миколаївської області постановою від 28 лютого 2017 року частково задовольнив позовні вимоги:

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у включенні до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, нарахованої та виплаченої за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2014 року;

- зобов`язав ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату з 01 листопада 2016 року пенсії ОСОБА_2 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, що була нарахована та виплачена їй за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2014 року, згідно з довідкою Управління Служби безпеки України в Луганській області від 19 серпня 2016 року № 63/23/10262.

В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що грошова допомога на оздоровлення, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. При цьому суд першої інстанції, пославшись на положення частини другої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до яких перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, задовольнив позовні вимоги з 01 листопада 2016 року, оскільки за відповідним перерахунком позивач звернувся 04 жовтня 2016 року.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 27 квітня 2017 року скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове, яким частково задовольнив позовні вимоги:

- визнав протиправною відмову ГУ ПФУ у включенні для перерахунку пенсії ОСОБА_2 до складу грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення згідно Довідки Управління Служби безпеки України в Луганській області від 19 серпня 2016 року №63/23/10262;

- зобов`язав ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення згідно Довідки Управління Служби безпеки України в Луганській області від 19 серпня 2016 року № 63/23/10262 за період з 08 травня 2016 року.

- адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01 липня 2014 року по 07 травня 2016 року - залишив без розгляду.

Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що грошова допомога на оздоровлення, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Разом з цим, апеляційний суд вказав на те, що неправильність нарахування позивачу пенсії існувала з моменту призначення цієї пенсії, проте із цим позовом позивач звернувся лише 08 листопада 2016 року, а саме із пропуском строку, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для задоволення його вимог за період до 07 травня 2016 року. Оскільки позивачем не наводиться та зі змісту позовної заяви не вбачається будь-яких причин, які б об'єктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутись до суду із вищезазначеними вимогами, суд позбавлений можливості застосувати приписи статті 100 КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними.

16 та 24 травня 2017 року ОСОБА_2 та ГУ ПФУ, відповідно, звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року.

При цьому ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції ухвалити нове рішення - про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а ГУ ПФУ - відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Касаційна скарга ГУ ПФУ мотивована, зокрема, тим, що положеннями частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - постанова № 393)та постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлюють виключний перелік видів грошового забезпечення з яких обраховується пенсія відповідно до Закону № 2262-ХІІ, та який не включає для призначення чи перерахунку пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, яка має разовий характер.

Вищий адміністративний суд України ухвалами від 22 та 29 травня 2017 року відкрив касаційні провадження за вказаними касаційними скаргами та витребував матеріали справи.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Верховний Суд, переглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги позивача та задоволення касаційної скарги відповідача з огляду на таке.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ОСОБА_2 з 01 липня 2014 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Оскільки під час призначення пенсії у її складі не були включені матеріальна допомога на оздоровлення, позивач 04 жовтня 2016 року звернувся в ГУ ПФУ із заявою для проведення перерахунку пенсії з моменту її призначення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, надавши Довідку від 19 серпня 2016 року №63/23/10262, видану Управління Служби безпеки України у Луганській області про розмір нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2014 року, з якої утримано та сплачено страхові внески (а.с. 78-79, 80).

Однак, ГУ ПФУ відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та прирівняних до них осіб, у зв'язку із чим не вбачало правових підстав для задоволення заявленого позивачем перерахунку пенсії.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Ураховуючи наведене, немає підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_3, з якого обчислюється пенсія, отриманої позивачем матеріальної допомоги на оздоровлення, виплата якої здійснювалася не щомісячно, тому висновки судів попередніх інстанцій ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказана виплата не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Отже, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо дій та зобов'язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_2, з якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, в якій Велика Палата відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15).

З огляду на наведене рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частинами першою, третьою статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись статтями 345 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити.

Постанови Веселинівського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2017 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду