Справа № 583/1016/19
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1016/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до поліцейського роти №4 батальойну УПП в Сумській області Соляник Сергія Олександровича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2019 року позивач подав до суду адміністративний позов, в якому просить поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову, винесену поліцейським роти УПП у сумській області Соляником Сергієм Олександровичем, серії НК № 431837 від 21.02.2019 р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП як незаконну та звільнити його від адміністративної відповідальності за відсутністю складу адміністративного правопорушення, закривши провадження у справі. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.02.2019 р. поліцейським УПП в Сумській області було винесено постанову серії НК № 431837 про притягнення його (ОСОБА_1.) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, так як правил дорожнього руху він не порушував, а дії поліцейського при її винесенні є протиправними з огляду на наступне. Він (позивач) не заперечує того факту, що 21.02.2019 р. він керував належним йому транспортним засобом, та прямуючи із м. Тростянець до м. Охтирка, на виїзді із міста Тростянець об 11 год. був зупинений працівниками поліції, які їхали назустріч йому, а потім їхали за ним. Однак він (ОСОБА_1.) правил дорожнього руху не порушував, ближнє світло фар було ним увімкнено після того, як він виїхав за межі населеного пункту міста Тростянець та прослідував знак «5.46 Кінець населеного пункту», що і передбачено п.9.8 ПДР України. Поліс обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вимогу працівників поліції ним не пред'являвся, так як він (ОСОБА_1.) вважав, що випадки, у яких передбачено його надання, не мали місце, правил дорожнього руху він не порушував, а отже необхідності у наданні страхового полісу не було ніякої. Крім того, усі номери страхових полісів є у базі даних поліції й при необхідності працівники поліції можуть перевірити їх наявність у будь-який час. Вважає, що будь-які належні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП відсутні, тому провадження у справі слід закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, скасувавши постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - поліцейський роти УПП в Сумській області Соляник С.О. в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку, подав відзив на позовну заяву, в якому просить залишити без змін постанову НК № 431837 від 21.02.2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським роти УПП в Сумській області Соляник С.О., а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що 21.02.2019 р. згідно з розстановкою сил та засобів роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області він (Соляник С.О.) ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області. Близько 11.00 год. 21.02.2019 р. на а/д Н-12 нарядом було виявлено автомобіль ЗАЗ номерний знак НОМЕР_1, водій якого керував ТЗ поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України. Правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор. Він (Соляник С.О.) підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, до яких зауважень не виникло. Однак позивач на вимогу працівника поліції не надав поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Він пояснив позивачу, що той порушив вимоги п.9.8 ПДР, а саме: керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом та не маючи при собі чинного полісу, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.126 КУпАП. Він (Соляник С.О.) роз'яснив позивачу вимоги ст.. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомив, що справа буде розглядатися на місці скоєння правопорушення та виніс постанову НК № 431837, яку оголосив позивачу та вручив її копію. Під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ним (Соляник С.О.) враховано відеозапис правопорушення та усні пояснення позивача. Постанова про адміністративне правопорушення від 21.02.2019 р. за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Вважає, що він (Соляник С.О.) діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обгрунтовано, сумлінно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені відповідно до ст. 268 КАС України.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським роти №4 батальойну УПП в Сумській області Соляник С.О. 21.02.2019 р. було винесено постанову серія НК № 431837 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно даної постанови ОСОБА_1 21.02.2019 р. об 11 год. 00 хв. на а/д Н-12 керував автомобілем ЗАЗ номерний знак НОМЕР_1 поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, при перевірці документів не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.ѓ ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Суд вважає, що постанова серія НК № 431837 від 21.02.2019 р. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи висловлених останнім доводів.

Зідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови серія НК № 431837 від 21.02.2019 р. вбачається, що ОСОБА_1 21.02.2019 р. об 11 год. 00 хв. на а/д Н-12 керував автомобіль ЗАЗ номерний знак НОМЕР_1 поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, при перевірці документів не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.ѓ ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст.. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо, зокрема, існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Згідно п.21.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

З матеріалів справи слідує, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.8 "б" ПДР України - керування транспортним засобом поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, яке пред'являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

З наданого відповідачем до відзиву відеозапису вбачається, що автомобіль ЗАЗ номерний знак НОМЕР_1 їде на зустріч патрульному автомобілю. Якість наданого відеозапису не надає можливості однозначно встановити чи керує ОСОБА_1 транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар чи з увімкненим, як стверджує позивач.

З врахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимоги працівником поліції пред'явлення документів, зокрема полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред'явлення поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову серії НК № 431837 винесену 21.02.2019 року поліцейським роти УПП в Сумській області Соляник С.О. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 431837 винесену 21.02.2019 року поліцейським роти №4 батальйону УПП в Сумській області Соляник С.О. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Плотникова Н.Б.