Справа № 620/3829/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3829/18 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про визнання постанови неправомірною та її скасування,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання постанови від 08.11.2018 ВП № 57631334 протиправною та її скасування.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 було повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду, вказуючи на відсутність підстав для повернення позовної заяви. Зокрема, апелянт наполягає на тому, що у своїй заяві про усунення недоліків адміністративного позову ним було зазначено, про те, що строк звернення до суду не є пропущеним, що виключає необхідність подання клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, а також надані пояснення щодо необхідності залучення до участі у справі третьої особи.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року позовну заяву було залишено без руху та вказано недоліки, які позивачу слід усунути протягом п'яти днів з дня отримання копії зазначеної ухвали шляхом поданням клопотання або заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску, заяви про залучення третіх осіб відповідно до вимог частини четвертої статті 49 КАС України та статті 167 КАС України та зазначення відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

На виконання вимог вказаної ухвали, позивачем своєчасно було подано заяву про усунення недоліків адміністративного позову.

Однак, судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви у зв'язку з невиконанням позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху в повному обсязі. Зокрема, суд першої інстанції вказав про те, що позивачем не надано клопотання або заяви про поновлення строку звернення до суду, доказів поважності причин його пропуску та заяви про залучення третіх осіб відповідно до вимог частини четвертої статті 49 КАС України та статті 167 КАС України.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини не можуть слугувати підставою для повернення позовної заяви, з огляду на таке.

Статтями 160, 161 КАС України регламентовано вимоги до позовної заяви, зокрема зазначення змісту позовних вимог, їх обґрунтування, викладення відповідних обставин, відомості про представника та перелік документів, які до неї додаються, зокрема копії позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, документ про сплату судового збору, докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, у ч. 1-2 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, прямо передбаченим цією статтею.

З наданої позивачем на виконання вимог ухвали суду від 27.11.18 заяви вбачається, що ОСОБА_2 було усунуто зазначені судом недоліки. Так, позивачем надані пояснення, із посиланням на положення ст.120 КАС України, в яких останній вказує на відсутність пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом з огляду на те, що оскаржуване рішення отримано ним 13.11.2018, тому перебіг такого строку розпочався з 14.11.2018. Отже, звернувшись до суду з позовом 23.11.2018 зазначив, що позов подано в межах строку передбаченого положеннями КАС України.

В обґрунтування необхідності залучення у справу третьої особи - Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України позивач вказав на те, що зазначена особа є стягувачем у виконавчому провадженні, а тому має інтерес при розгляді даної справи.

Отже, наведене свідчить, що позивач усунув недоліки, на які вказував суд в ухвалі від 27.11.18, обґрунтувавши відсутність пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, а також підстави для залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Крім того, ст.ст. 160, 161 КАС України не вимагає від позивача додавати до адміністративного позову заяви про залучення третіх осіб.

В той же час, реалізація судом принципу офіційного з'ясування обставин справи покладає на суд обов'язок вжиття передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, яких, на думку суду, не вистачає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Адміністративний суд керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.

Принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: