Справа № 760/23270/18
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.,

суддів: Парінова А.Б., Ключковича В.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Лебедєвої Ю.Б.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Глущенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Київської міської митниці ДФС, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛКО УКРАЇНА" про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛКО УКРАЇНА" про визнання протиправною та скасування постанови Київської міської митниці ДФС про порушення митних правил № 0275/10000/18 від 30.08.2018.

Крім того, 28.12.2018 позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити стягнення на підставі постанови Київської міської митниці ДФС про порушення митних правил № 0275/10000/18 від 30.08.2018.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Київської міської митниці ДФС про порушення митних правил № 0275/10000/18 від 30.08.2018. При цьому наголошує на помилковості висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що станом на подання апеляційної скарги, в порушення вимог ч.1 ст.533 Митного кодексу України та п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження не зупинено, що свідчить про очевидні ознаки протиправності в діях головного державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, та порушення його прав, свобод та інтересів.

До Шостого апеляційного адміністративного суду 11.03.2019 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він зазначає, що судом першої інстанції винесено обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин по справі та з врахуванням норм чинного законодавства та просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

У судовому засіданні 14 березня 2019 року представник позивача апеляційну скаргу підтримав. Представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам апеляційної скарги, виходячи з наявних у справі матеріалів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю

Згідно ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно ч. 3 цієї ж статті не допускається забезпечення позову шляхом:

1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та встановлення для них заборони або обов'язку вчиняти певні дії;

2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов'язку вчиняти певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків;

4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії;

5) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, апелянт зазначає, що головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі постанови Київської міської митниці ДФС про порушення митних правил № 0275/10000/18 від 30.08.2018 відкрито виконавче провадження та 11.12.2018 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, що порушує права та інтереси позивача. Також позивач зазначає, що в порушення вимог ч.1 ст.533 Митного кодексу України та п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження не зупинено, що свідчить про очевидні ознаки протиправності в діях головного державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

Колегія суддів зазначає, що зупинення стягнення, яке здійснюється Дніпровським районним відділом ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі постанови Київської міської митниці ДФС про порушення митних правил № 0275/10000/18 від 30.08.2018, до моменту вирішення адміністративної справи № 760/232770/18, є фактично зупиненням дії постанови Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження, а тому позивач фактично просить забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень - Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем, було б по суті втручанням у здійснення повноважень органами державної виконавчої служби поза межами предмету позову та втручанням у здійснення дискреційних повноважень цих органів та, крім іншого, свідчило б про вирішення спору по суті до розгляду справи та прийняття постанови суду. Ознаки ж протиправності оскарженого рішення підлягають встановленню при вирішенні справи по суті.

Крім того, ні у заяві про забезпечення позову, ні в апеляційній скарзі позивач не наводить доказів вчинення державним виконавцем дій щодо вжиття заходів примусового виконання рішення, зокрема, шляхом здійснення стягнення з його заробітної плати.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про правильність твердження суду першої інстанції щодо необґрунтованості поданої заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 150-151, 242-244, 250, 271, 272, 287, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Київської міської митниці ДФС, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛКО УКРАЇНА" про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил - залишити без задоволення, а ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяВ.Ю. Ключкович

Повне судове рішення складено 15 березня 2019 року.