Справа № 0940/1929/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 рокуЛьвів№857/1347/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Луців І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі №0940/1929/18, (головуючий суддя Біньковська Н.В. за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправною відмови та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправною відмови та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно, в порушення Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, відмовлено у призначенні пенсії за віком, з посиланням на те, що наявні розбіжності в прізвищі та по-батькові між паспортними даними і архівними довідками, а також виправленнями в даті наказу про прийняття на роботу.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, тому підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що основним документом що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, помилки у документах зумовлені неуважністю працівника відділу кадрів, вимога про надання додаткових документів безпідставна. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1, 05.03.1958 народження, у віці 60 років, 01.06.2018 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.13).

Рішенням Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 30.08.2018 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у звязку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років, відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивачу не зараховано до страхового стажу для обчислення пенсії період його роботи в ОСОБА_2 ліспромгоспі (лісопункт Уруша) Амурської області Російської Федерації з 26.05.1980 по 01.12.1981 та фірмі «Аргобуд» Коломийського міжгалузевого обєднання «АРГО» з 04.01.1991 по 26.09.1997, та розяснено про необхідність надання додаткових документів в його підтвердження.

Суд першої інстанції в позові відмовив з тих підстав, що відсутні правові підстави для зарахування позивачу період роботи з 26.05.1980 по 01.12.1981 та з 04.01.1991 по 26.09.1997 року для обчислення пенсії згідно заяви від 01.06.2018.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають норма матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно із положеннями статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу з 01.01.2018 по 31.12.2018 не менше 25 років.

Відповідно до положень частин 2, 4 статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 року - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до трудового стажу зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховувалась також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За пунктом 1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У разі, коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу, за бажанням особи, може здійснюватися органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (п. 2 цього Порядку).

Відповідно до пункту 3 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1 цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162.

Судом встановлено, що згідно запису трудової книжки за №2 позивач 03.05.1980 прийнятий на роботу в лісопункт Уруша ОСОБА_2 ліспромгоспу майстром-будівельником. Запис здійснено згідно особового рахунку.

28.08.1981 позивач звільнений за ст. 31 КЗпП РСФСР за власним бажанням згідно наказу від №90-к від 28.08.1981.

Таким чином, трудова книжка не містить запису про документ, його дату та номер, на підставі якого позивача прийнято на роботу.

Судом зазначено, що особові рахунки не є документами, на підставі яких здійснюються записи про прийняття на роботу.

В ході зібраних позивачем додаткових документів на підтвердження цього періоду роботи, які правомірно було витребувано пенсійним органом, встановлено, що в архівних довідках, зокрема, про трудовий стаж: №411 від 15.05.2018 Сковородинського району Амурської області (РФ) значиться, що позивач працював в ОСОБА_2 ЛПХ з 26.05.1980 (наказ №96-к від 31.05.2080), 04.05.1981 рахується працюючим в лісопункті Уруша тимчасово, строком до 01.12.1981, будівельником гаража (наказ №71/к від 20.04.1981). У довідці зазначено прізвища ОСОБА_3, ОСОБА_3, Вардянян, по-батькові - «Мартисович».

Згідно архівної довідки про заробітну плату, №411 від 15.05.2018 року значиться, що ОСОБА_1, працював в ОСОБА_2 ЛПХ, і його заробітна плата, що враховується до складу обчислення пенсії складає, зокрема, за червень 1980 56,64, за липень 1980 209,57, за серпень 1980-1151,40, за вересень 1980 - 70,04, за травень 1981 408,80, за червень 1981 -1342,19 (рублів). Записи вчинено на підставі особового рахунку за 1980-1981 роки.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що записи трудової книжки не відповідають записам додатково витребуваних на підтвердження цього спірного періоду страхового стажу позивача архівних довідок, у витребуваних документах також містяться розбіжності. Згідно довідки про заробітну плату, позивач отримував у вказаному підприємстві заробітну плату протягом 4-х місяців у 1980 році та 2-х місяців у 1981 році.

Позивачем при зверненні 01.06.2018 із заявою до відповідача про призначення пенсії не надано будь-яких інших доказів.

Крім того, щодо періоду роботи позивача у фірмі «Аргобуд» Коломийського міжгалузевого обєднання «АРГО» з 04.01.1991 по 26.09.1997 суд зазначає, що згідно запису №14 трудової книжки позивач 04.01.1991 прийнятий на роботу в фірму «Аргобуд» постачальником. В даті наказу про прийняття на роботу наявна невідповідність даті прийняття на роботу, зокрема, як зазначає відповідач і не заперечує позивач, наявне виправлення у році прийняття наказу.

26.09.1997 позивач звільнений з роботи. Запис про звільнення здійснено на підставі наказу №81 від 26.09.1997р.

Однак, у записі №14 трудової книжки позивача містяться розбіжності щодо запису в даті прийняття на роботу (графа 1-2 «№запису, число, місяць, рік» не відповідає графі 4 «документ, його дата і номер», тобто даті наказу про прийняття).

Зібраними додатково позивачем документами на підтвердження цього періоду роботи, встановлено, що архівними довідками, зокрема, Державного архіву Івано-Франківської області №49/05.09 від 07.08.2018, Архівного відділу Коломийської Райдержадміністрації №04-01-П-404 від 24.07.2018, Архівного відділу Коломийської міської ради Івано-Франківської області №340/04-01 від 27.07.2018, також не підтверджується період роботи позивача з 04.01.1991 по 26.09.1997. Згідно вказаних документів статут госпрозрахункового структурного підрозділу Коломийського міжгалузевого обєднання «Арго» - фірми «Аргобуд» зареєстровано рішенням Коломийської міської ради народних депутатів від 23.10.1991 року №349, інші документи на збереження в архів не надходили.

У відповідності до довідки про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України від 06.03.2018 фірмою «Аргобуд» страхові внески сплачено за період з 01.12.1991 по 30.05.1994. Фірма ліквідована 27.06.2008.

Будь-яких інших доказів в підтвердження наявності трудового стажу у фірмі «Аргобуд» Коломийського міжгалузевого обєднання «АРГО» з 04.01.1991 по 26.09.1997 позивачем відповідачу не надано.

Крім того, надані позивачем суду нотаріально засвідчені заяви громадянина ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як засвідчення факту роботи показаннями свідків, також не є належним підтвердженням факту роботи позивача ОСОБА_2 ліспромгоспі (лісопункт Уруша) Амурської області Російської Федерації та у фірмі «Аргобуд» Коломийського міжгалузевого обєднання «АРГО».

Відповідно до пункту 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Отже, суду не надано документів про роботу вказаних осіб за час, стосовно якого вони підтверджують роботу позивача. Крім того, зазначені свідчення не надавались позивачем відповідачу.

Таким чином, ані записами трудової книжки позивача, ані правомірно додатково витребуваними відповідачем документами, не підтверджено період роботи позивача в ОСОБА_2 ліспромгоспі (лісопункт Уруша) Амурської області Російської Федерації з 26.05.1980 по 01.12.1981 та у фірмі «Аргобуд» Коломийського міжгалузевого обєднання «АРГО» з 04.01.1991 по 26.09.1997.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, п рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі №0940/1929/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_3
Повний текст постанови складено 15.03.2019р.