Справа № 160/160/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2019 року Справа № 160/160/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представниа позивача - ОСОБА_3 представника відповідача - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройпрогрес" до ОСОБА_5 управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення штрафу, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року прийнята справа до провадження та призначина до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 04 лютого 2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року відкладено розгляд справи на 25 лютого 2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання у задоволенні поданих клопотань представника позива у підготовчому засіданні - відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті той самий день, яка занесена до протоколу судового засідання.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги просив позов задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позові.
У судовому засіданні представник ОСОБА_5 управління Держпраці у Дніпропетровській області заперечував проти задоволення позову. Надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідачем у період з 12 жовтня 2018 року по 16 жовтня 2018 року було здійснено спробу проведення інспекційне відвідування ТОВ «Стройпрогрес» з питань оформлення трудових відносин, повноти, своєчасності нарахування заробітної плати. Направлення на проведення інспекційне відвідування від 11 жовтня 2018 року № 114/4.3-н, так само, як і запит про надання інформації та копій документів, необхідних для проведення перевірки від 12 жовтня 2018 року № 276/4.3-18 отримано уповноваженою посадовою особою позивача ТОВ «Стройпрогрес» головним бухгалтером ОСОБА_9 У зв'язку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, інспектором праці ОСОБА_7І складено ОСОБА_1 про неможливість проведення інспекційного відвідування від 16 жовтня 2018 року № ДН-1763/268/НП та Вимогу про надання/поновлення документів від 16 жовтня 2018 року № ДН-1763/268/ПД з переліком документів, які необхідно подати для проведення інспекційного відвідування, у строк до 09 год. 00 хв. 22 жовтня 2018 року. Після надання необхідних документів інспекційне відвідування було поновлено відповідно до наказу ОСОБА_5 Управління від 18 жовтня 2018 року № 906-Іпо та направлення від 22 жовтня 2018 року № 120/4.3-н. За результатами інспекційного відвідування був складений ОСОБА_1 інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, від 23 жовтня 2018 року № ДН-1763/268/НП/АВ, на підставі якого був винесений припис № ДН-1763/268/НП/АВ/П від 23 жовтня 2018 року та оскаржувана Постанова про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН-1763/268/НП/АВ/МГ-ФС/703 від 13 листопада 2018 року. Вважають, що Головне Управління щодо здійснення інспекційного відвідування позивача ТОВ «Стройпрогрес» діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вважають, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 13 листопада 2018 року № ДН-1763/268/НП/АВ/МГ-ФС/703 є законною та обґрунтованою, винесеною на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства, і тому відсутні підстави для її скасування.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та покази свідків, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
16 жовтня 2018 року складено ОСОБА_1 про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН-1763/268/НП та зупинено строк проведення інспекційного відвідування до 19 жовтня 2018 року включно.
16 жовтня 2018 року було винесено Вимогу про надання/поновлення документів № ДН-1763/268/ПД з переліком документів, які необхідно подати для проведення інспекційного відвідування, у строк до 09 год. 00 хв. 22 жовтня 2018 року.
Наказом ОСОБА_5 управління Держпраці у Дніпропетровській області від 18 жовтня 2018 року № 906-Іпо поновлено інспекційне відвідування та винесено направлення від 22 жовтня 2018 року № 120/4.3-н про проведення інспекційного відвідування ТОВ «Стройпрогрес» в період з 22 жовтня 2018 року по 23 жовтня 2018 року.
За результатами інспекційного відвідування був складений ОСОБА_1 інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, від 23 жовтня 2018 року № ДН-1763/268/НП/АВ.
На підставі акту № ДН-1763/268/НП/АВ винесено припис № ДН-1763/268/НП/АВ/П від 23 жовтня 2018 року про усунення порушень.
Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН1763/268/НП/АВ/МГ/ІП було винесено 29 жовтня 2018 року і призначено розгляд справи на 13 листопада 2018 року о 09 год. 00 хв.

За результатами розгляду справи відповідачем 13 листопада 2018 року була винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН-1763/268/НП/АВ/МГ-ФС/703, в якій зазначено, що наслідком відсутності обліку відпрацьованих надурочних годин працівника ОСОБА_8, остатньому не нараховувалась оплата, за погодинною системою оплати праці роботи в надурочний час, що свідчить про порушення вимог керівництвом ТОВ «Стройпрогрес» ч. 1 ст.106 КЗпП України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року N 96 (далі - Положення N 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 7 Положення N 96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно із ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року N 295 (далі - Порядок N 295) визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

Відповідно до п. 2 Порядку N 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 5 Порядку N 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктами 19, 20 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником обєкта відвідування або його уповноваженим представником.

Так, підпунктом 54 пункту 4 Положення № 96 передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення інспекційного відвідування став наказ прийнятий на підставі ОСОБА_5 управління ДФС у Дніпропетровській області № 61356/10/04-36-13-01-12 від 01 жовтня 2018 року.

Наказ № 884-І та направлення № 114/4.3-н ОСОБА_5 управління Держпраці у Дніпропетровській області від 11.10.2018 року, та запит від 12 жовтня 2018 року № 276/4.3-18 отримано уповноваженою посадовою особою позивача ТОВ «Стройпрогрес» головним бухгалтером ОСОБА_9 12 жовтня 2018 року. Тобто, позивачем було здійснено допуск до перевірки, яка за заявою посадової особи позивача ТОВ «Стройпрогрес» була зупинена, для надання необхідних документів.

Таким чином інспекційне відвідування проведене відповідачем у порядку та у спосіб, що передбачені Порядком N 295.

Надаючи оцінку наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу за порушення законодавства про працю, суд зазначає наступне.

Так, у постанові про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН-1763/268/НП/АВ/МГ-ФС/703, зазначено, що наслідком відсутності обліку відпрацьованих надурочних годин працівника ОСОБА_8, останьому не нараховувалась оплата, за погодинною системою оплати праці роботи в надурочний час, що свідчить про порушення вимог ч. 1 ст.106 КЗпП України керівництвом ТОВ «Стройпрогрес».

Вказані висновки відповідача ґрунтуються на пояснювальній записці ОСОБА_8, у якій зазначено, що він працює у ТОВ «Стройпрогрес» охоронцем з режимом роботи по 24 годи через дві доби.

У судовому засідання представник відповідача суду пояснила, що вказана пояснювальна записка була складена самим інспектором.

Однак, суд ставиться критично до вказаних доводів відповідача, виходячи з того, що згідно бланку пояснень, який містяться в матеріалах справи зазначено, що інформація, яка викладена у поясненнях написана власноручно, тобто самим працівником, таким чином, вказаний документ не може бути належним та допустимим доказом по справі.

Відповідно до ст.50 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Судом встановлено, що згідно табелю обліку використання робочого часу за 2018 рік, вбачається, що у ТОВ «Стройпрогрес» працює громадянин ОСОБА_10 на посаді слюсаря з режимом роботи: пять днів на тиждень по 8 годин. (а.с. 106-114).

Статтею 94 Кодексу законів про працю України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 106 Кодексу законів про працю України визначає умови оплати роботи в надурочний час. Відповідно до ч. 1 ст. 106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.

Згідно статті 62 КЗпП України надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня (статті 52, 53 і 61).

У ході судового розгляду судом встановлено, що тривалість робочого часу ОСОБА_10 не перевищує 40 годин на тиждень, що підтверджується табелем обліку робочого часу, а відтак відсутні підстави для нарахування оплати праці за надурочний час.

З аналізу вказаних вище норм законодавства України, вбачається, що підставою для накладання на субєкта господарювання штрафу є встановлене при перевірці порушення вимог законодавства про працю.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що обов'язок доказування правомірності своїх дій та рішень в адміністративних справах покладається на суб'єкта владних повноважень, який подає до суду докази на обґрунтування правомірності своїх рішень, дій або бездіяльності, але ці докази були наявні та враховувались на момент прийняття оскаржуваного рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на досліджені докази, суд зазначає, що докази, які б давали суду підстави дійти висновку, що дійсно мало місце порушення позивачем ст.106 КЗпП України, у матеріалах справи відсутні та судом не встановлені.

Таким чином, в ході розгляду справи спростовано висновки акту інспекційного відвідування стосовно порушення позивачем вимог ст. 106 КЗпП України, а відтак прийнята на його підставі спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки протилежного відповідачем суду не доведено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-245 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройпрогрес" до ОСОБА_5 управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №ДН1763/268/НП/АВ/МГ-ФС/703 від 13 листопада 2018 року про накладення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_5 управління Держпраці у Дніпропетровської області (ЄДРПОУ-39788766) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройпрогрес", (ЄДРПОУ-31277192) судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1