Справа № 826/4553/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

14 березня 2019 року м. Київ № 826/4553/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В., розглянувши матеріали подання Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЗ Холдинг» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року з поданням до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління ДФС у м. Києві (адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЗ Холдинг» (, адреса: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 12) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року відмовлено Головному управлінню ДФС у м. Києві в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, подання залишено без руху з підстав несплати судового збору та встановлено строк на усунення недоліків до 04 квітня 2017 року до 17:00 години.

Ухвалою суду від 06 квітня 2017 року подання Головного управління ДФС у м. Києві повернуто заявнику у зв’язку з неусуненням недоліків, викладених в ухвалі від 03 квітня 2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ДФС України оскаржило ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року до Київського апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року відмовлено Головному управлінню ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху, надано п’ятиденний строк для усунення недоліків.

У подальшому, на підставі клопотання Головного управління ДФС у м. Києві від 01 червня 2016 року та платіжного доручення №1282 від 31 травня 2017 року про сплату судового збору у розмірі 1 600, 00 грн., Київським апеляційним судом м. Києва від 27 червня 2017 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, за результатами розгляду якої було постановлено ухвалу від 06 липня 2017 року, якою апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва – без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 серпня 2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

Головне управління ДФС у м. Києві, звернувшись до Вищого адміністративного суду України з клопотанням про усунення недоліків, надало суду платіжне доручення №2299 від 28 серпня 2017 року про сплату судового збору у розмірі 1 600, 00 грн., у зв’язку з чим ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 вересня 2017 року було відкрито касаційне провадження та в подальшому ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2018 року справу було прийнято до касаційного розгляду Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 грудня 2018 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві було задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Приймаючи зазначене рішення, Верховний Суд посилався на те, що подання, як форма звернення до суду, передбачена Кодексом адміністративного судочинства України.

Окрім того, стаття 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює вичерпний перелік документів за подання яких необхідно сплатити судовий збір. Вказане подання Закон України «Про судовий збір» не відносить до об’єктів, за який справляється судовий збір. Таким чином, на думку Верховного Суду, подання органу Державної фіскальної служби, передбачене статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, не є об’єктом справляння судового збору.

Окружний адміністративний суд міста Києва приймає до уваги зазначену позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Водночас, зважаючи на те, що ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року є чинною, суд вважає необхідним продовжити Головному управлінню ДФС у м. Києві строк на усунення недоліків, з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами пункту 12 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Зважаючи на те, що провадження у справі не відкрито, застосуванню підлягають норми Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Так, пунктом 2 частини 1 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до частин другої та третьої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв’язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв’язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб’єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Крім того, вимоги щодо оформлення заяв, що подаються до суду передбачені частиною 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв’язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб’єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов’язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб’єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб’єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Суб’єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов’язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Вимоги до оформлення письмових доказів визначені в статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

З матеріалів справи вбачається, що при постановленні Окружним адміністративним судом міста Києва ухвали від 06 квітня 2017 року про повернення подання Головному управлінню ДФС України у м. Києві, матеріали додані до подання також було повернуто заявнику.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні додані до заяви документи.

Враховуючи те, що з моменту звернення Головного управління ДФС у м. Києві з поданням минуло майже два роки, зважаючи на зміни, що відбулись у процесуальному законодавстві, у зв’язку з чим вимоги до оформлення процесуальних документів сторонами та судом зазнали значних змін, заявнику необхідно привести заяву Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЗ Холдинг» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України чинного на момент розгляду справи, шляхом:

- зазначення правильної форми звернення до Оружного адміністративного суду міста Києва, а саме звернення з завою, а не поданням;

- зазначення повного найменування сторін, їх місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв’язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- зазначення змісту вимог і виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги до ТОВ «СЗ Холдинг»;

- надання власного письмового підтвердження заявника про те, що ним не подано аналогічної заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надання належним чином засвідчених документів та інших матеріалів, що додаються до заяви;

- надання доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії заяви, документів та інших належним чином засвідчених матеріалів, що додаються до заяви.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Керуючись положеннями статей 169, 241-243, 248, 25, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити Головному управлінню ДФС у м. Києві строк на усунення недоліків подання, встановлений в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року.

2. Надати Головному управлінню ДФС у м. Києві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 24 годин (з урахуванням робочого часу суду) з дня отримання ухвали.

3. Попередити заявника, що у разі, якщо недоліки, зазначені в ухвалі, не будуть усунуті у встановлений судом строк, заява буде залишена без розгляду на підставі частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту її підписання.

Згідно зі статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Є.В. Аблов