Справа № 120/3872/18-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3872/18-а

Головуючий у 1-й інстанції:Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

18 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача: Сивого М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агровінпром" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агровінпром" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2018 року позивач ТОВ "Агровінпром" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 25.07.2018 №, №, №, №.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.01.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на думку позивача суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, що мають значення для справи та посилався на обставини, що на думку позивача не були встановлені.

Позивач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, перед судовим засіданням від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки в офісному приміщенні одного з клієнтів представника позивача здійснюється обшук працівниками Генеральної прокуратури України, а відтак він потребує правової допомоги адвоката.

Колегія суддів врахувавши думку представника відповідача щодо даного клопотання приходить до висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

У відповідності до даного клопотання, представник позивача зазначає про проведення обшуку, однак не надає жодного доказу, який міг би підтвердити таку подію, а також здійснення ним представництва особи на яку він посилається в своєму клопотанні. Крім того, позивач не обмежений представництвом лише даного адвоката, безпосереднім представником підприємства є його керівник. Однак, підстави відсутності такої особи суду невідомі.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та позивач в судове засідання не з'явився, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами Головного управління ДФС у Вінницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Агровінпром" податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017.

За результатами перевірки складено акт від 25.05.2018 № 2352/1401/30807832, яким зафіксовано порушення ТОВ "Агровінпром":

- п.181.1 ст.181, п.183.1 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п."а" ст.193, ст.194 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 192711 грн., в тому числі: за липень2017 року - 29259 грн., за серпень 2017 року - 40863 грн., за листопад 2017 року - 40863 грн., та заниження від'ємного значення податку на додану вартість, зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) в сумі 40863 грн., в тому числі за грудень 2017 року - 40863 грн.;

- п.201.10 ст.201, п.120-1.2 ст.120-1 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою встановлено відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за липень 2017 року в сумі 29259 грн., серпень 2017 року в сумі 40863 грн., вересень 2017 року в сумі 40863 грн., жовтень 2017 року в сумі 40863 грн.;

- пп.49.18.1 п.49.18 ст.49; п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою встановлено неподання ТОВ "Агровінпром" декларації з податку на додану вартість за липень 2017р., серпень 2017р., вересень 2017р., жовтень 2017р., листопад 2017р.;

- п.288.1, 288.4, 288.5 ст.288 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою встановлено заниження сум орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності всього в сумі 277922,90 грн., в тому числі за 2015р. - 277922,90 грн. (за січень-серпень 2015 року по 34740,36 грн.).

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом сформовано податкові повідомлення-рішення від 25.07.2018 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 850 грн., № , яким до позивача застосовано штраф в розмірі 75926 грн., за порушення строків подання податкових декларацій з податку на додану вартість, № , яким ТОВ "Агровінпром" нараховано грошове зобов'язання в загальній сумі 130276 грн. за платежем земельний податок, в тому числі: 102221 грн. - податкове зобов'язання, 26055 грн. - штрафні санкції, № , яким ТОВ "Агровінпром" нараховано грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість в загальній сумі 240889 грн., в тому числі: 192711 грн. - податкове зобов'язання, 48178 грн. - штрафні санкції.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач оскаржив їх до Державної фіскальної служби України (а.с.26-29).

Рішенням ДФС України від 17.10.2018 № 33741/6/99-99-11-01-01-25 в задоволенні скарги ТОВ "Агровінпром" відмовлено (а.с.64).

Не погоджуючись з рішенням вищого контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В частині податкового повідомлення-рішення від 25.07.2018 № , суд першої інстанції зазначає, що проведеною перевіркою відображеного показника орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року в сумі 3188793 грн. на підставі таких документів: договорів оренди земельних ділянок із змінами та додатками, податкових декларацій орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, встановлено заниження задекларованих TOB «Агровінпром» сум орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності всього в сумі 277922,90 грн., в тому числі за 2015 р. - 277922,90 грн. (за січень - серпень 2015 року по 34740,36 грн.)

Перевіркою встановлено, що змінами до Додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 08.04.2010 від 01.01.2012 року передбачено орендна плата в сумі - 358898 грн., в тому числі орендна плата за 745,1381 га ріллі - 335312,15 грн., (помісячно - 27942,68 грн.); за 25,5193 га під ставками - 15311,58 грн., (помісячно - 27942,68 грн.); за 16,5493 га, під господарськими будівлями і дворами - 8274,65грн., (помісячно - 689,54 грн.).

TOB «Агровінпром» подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) до Калинівського відділення Козятинської ОДПІ 20.02.2015 № відповідно до якої річна сума орендної плати становить 405406,22 грн., в тому числі орендна плата за 745,1381 га ріллі -335312,15 грн., (помісячно - 27942,68 грн.); за 25,5193 га під ставками-15311,58 грн., (помісячно - 27942,68 грн.); за 16,5493 га, під господарськими будівлями і дворами - 54777,52грн., (4564,83 грн.).

Між Новогребельською сільською Радою народних депутатів с.Нова Гребля Калинівського району Вінницької області та ТОВ "Агровінпром" 19.12.2001 укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору в оренду передається земельна ділянка площею 894 га землі сільськогосподарського призначення, а саме: ріллі 771,9 га, багаторічних насаджень 19,7 га, сіножатей 16,7 га, пасовищ 7,1 га, дороги, прогони, просіки 14,0 га інші землі в розмірі 78,6 га.

Згідно з п.2.2 Договір укладається на термін десять років, починаючи з моменту його реєстрації. По закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк, про що письмово повідомляє орендодавця за два місяці до закінчення дії даного договору.

Орендна плата становить 1333 грн. за один місяць з розрахунку 18 грн. з 1 га землі. До розміру орендної плати включено земельний податок та капітальні затрати на поліпшення землі, підтримання у належному стані інженерних мереж.

Згідно п. 2 додаткової угоди поновленню підлягає договір оренди землі на земельні ділянки загальною площею 820,2728 га, в тому числі: рілля - 778,2042 га, під господарськими будівлями і дворами - 16,5493 га, під ставками 25,5193 га.

Змінами до Додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 08.04.2010 від 01.01.2012 року передбачено орендна плата в сумі - 358898 грн., в тому числі орендна плата за 745,1381 га ріллі - 335312,15 грн., (помісячно - 27942,68 грн.); за 25,5193 га під ставками - 15311,58 грн., (помісячно - 27942,68 грн.); за 16,5493 га, під господарськими будівлями і дворами - 8274,65грн., ( помісячно - 689,54 грн.).

Рішенням Господарського суду Вінницької області, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 у справі № 902/516/15 за позовом Прокурора Калинівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Калинівської районної державної адміністрації до товариства з обмеженою відповідальністю "Агровінпром", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Новогребельської сільської ради про внесення змін до договору оренди, судом, внесено зміни до пункту 9 "Змін до додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 08.04.2010" від 01.01.2012 площею 745,1381 га ріллі, що знаходиться на території Новогребельської сільської ради Калинівського району, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області за № 02418 який викладено у наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі на paxунок місцевого бюджету Новогребельської сільської ради в розмірі не менше 3 відсотків нормативно грошової оцінки земельної ділянки в рік. Річна орендна плата становить 752196,53 грн. та вноситься щомісячно в рівних частинах до місцевого бюджету Новогребельської сільської ради (а.с. 58-61).

На виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду TOB «Агровінпром» подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) до Калинівського відділення Козятинської ОДПІ 20.11.2015 № відповідно до якої річна сума орендної плати за земельні ділянки площею 745,1381 га ріллі становить 474273,60 грн., в тому числі за період з 01.01.2015 по 31.08.2015 - 223541,44 (по місячно - 27942,68 грн.), за період з 01.09.2015 по 31.12.2015 -250732,16 (помісячно - 62683,04 грн.) (а.с.45-46).

Отже, ТОВ "Агровінпром" занизило орендну плату за 745,1381 га ріллі за період з січня по серпень 2015 року.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 25.07.2018 № .

В частині податкового повідомлення-рішення від 25.07.2018 №, суд першої інстанції зазначає, що перевіркою встановлено, що TOB «Агровінпром» не подано до органів ДФС податкові декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року.

Чинним податковим законодавством на платника податку покладено обов'язок щодо своєчасності формування та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі невиконання вказаного обов'язку, платник податків несе відповідальність у вигляді штрафу.

Враховуючи не виконання позивачем свого обов'язку щодо подання податкових декларацій з податку на додану вартість за період липень-листопад 2017 року, суд першої інстанції доходить висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 25.07.2018 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 850 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 25.07.2018 №, суд першої інстанції зазначає, що під час перевірки встановлено, що TOB «Агровінпром» зареєстровано платником ПДВ з 07.11.2017 відповідно до поданої заяви з порушенням термінів подання такої заяви, а саме: відповідно наданих до перевірки документів підприємство зобов'язано зареєструватись платником ПДВ в липні 2017 року.

Перевіркою встановлено, що TOB «Агровінпром» досягло обсяги постачання більше 1000000 грн. протягом останніх 12 календарних місяців в червні 2017 року, що становить 1004139 грн., в т.ч. в липні 2016 року - 82143,99 грн., в серпні 2016 року - 83589,44 грн., в вересні 2016 року - 83589,44 грн., в жовтні 2016 року - 83589,44 грн., в листопаді 2016 року - 83589,44 грн., в грудні 2016 року - 83589,44 грн., в січні 2017 року - 83589,44 грн., в лютому 2017 року - 46642,01 грн., в березні 2017 року - 121541,27 грн., в квітні 2017 року - 84091,64 грн., в травні 2017 року - 84091,64 грн., в червні 2017 року - 84091,64 грн.

Відповідно наданих документів для перевірки та під час судового засідання встановлено, що в періоді з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року на виконання умов Додаткової угоди до договору суборенди земельної ділянки б/н від 22.02.2012 TOB «Агровінпром» надавало послуги суборенди земельних ділянок TOB «Моноліт».

Додатковою угодою до договору суборенди земельної ділянки б/н від 22.02.2012 передбачено: TOB «Агровінпром» названим у подальшому «Орендодавець», з одного боку, і TOB «Моноліт» названий у подальшому «Суборендар» уклали Договір про подане нижче:

- п.1.1 орендар передає, а Суборендар бере у тимчасове володіння та користування земельну ділянку, що розташована на території Новогребельської сільської ради

Земельна ділянка-рілля - 745,1381 га;

Земельна ділянка під ставками - 25,5193 га;

Земельна ділянка під господарським дворами - 16,5493 га. Майно, що орендується, знаходиться у володінні та користуванні Орендаря (TOB «Агровінпром») у відповідності до договору оренди від 08.квітня 2010 р. та поновлення Договору оренди від 01.01.2012 між Калинівською РДА та Орендарем TOB «Агровінпром», названим у подальшому «Орендодавець».

- п.5.1 ст.5 зазначеної додаткової Угоди передбачено: «Суборендар сплачує орендну плату в розмірі зазначеному в додатку до договору, що складається щорічно, з урахуванням індексації.

Додатком до уточненої додаткової Угоди суборенди земельної ділянки від 30.09.2015 року передбачена суборендна плата за 2015 рік в розмірі 544362,72 грн.

Фактично TOB «Агровінпром» надало послуги суборенди земельної ділянки TOB «Моноліт» в 2015 році на суму 544362,72 грн., що підтверджено актами наданих послуг та бухгалтерським проведенням: Дт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» Кт 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг». TOB «Моноліт» провело розрахунок з TOB «Агровінпром» в сумі 522020 грн.

Додатком до уточненої додаткової угоди суборенди земельної ділянки від 02.01.2016 року передбачена суборендна плата за 2016 рік в розмірі 944850,72 грн.

Фактично TOB «Агровінпром» надало послуги суборенди земельної ділянки TOB «Моноліт» в 2016 році на суму 944850,72 грн., що підтверджено актами наданих послуг та бухгалтерським проведенням: Дт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» Кт 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг». TOB «Моноліт» провело розрахунок з TOB «Агровінпром» через розрахунковий рахунок в сумі 994859,74 грн.

Додатком до уточненої додаткової угоди суборенди земельної ділянки від 20.07.2017 року передбачена суборендна плата в 2017 році в розмірі 1781306,12 грн. (в т.ч. ПДВ за листопад 2017 р. та грудень 2017 року - 81726 грн.)

Фактично TOB «Агровінпром» надало послуги суборенди земельної ділянки TOB «Моноліт» в 2017 році на суму 1781306,12 грн. (в т.ч. ПДВ за листопад 2017 р. та грудень 2017 року - 81726 грн.), що підтверджено актами наданих послуг, податковими накладними та бухгалтерським проведенням: Дт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» Кт 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг». TOB «Моноліт» провело розрахунок з TOB «Агровінпром» через розрахунковий рахунок в сумі 1568647,21 грн.

Враховуючи надані первинні бухгалтерські документи: акти наданих послуг, виписки банку, прибуткові касові ордери, які відображені в регістрах бухгалтерського обліку, зокрема в оборотно-сальдових відомостях бухгалтерських рахунках 36 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг», 301 «Каса в національній валюті», Дт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» перевіркою встановлені обсяги оподаткованих операціях по періодах (за даними оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 36 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» станом на 01.01.2015 на підприємстві рахується Дебіторська заборгованість з контрагентом TOB «Моноліт» в сумі 37163,43 грн., відповідно наданих для перевірки прибуткових ордерів від 03.02.2015 в сумі 33783,43 грн. та від 13.02.2015 року в сумі 3800 грн. TOB «Моноліт» розрахувалося за отримані послуги суборенди за грудень 2014 в лютому 2015 року готівкою.

Згідно з баз даних АІС «Податковий блок» TOB «Агровінпром» подало до Калинівського відділення Козятинської ОДПІ ГУ ДФС декларацію з податку на прибуток за 2014 рік № від 02.03.2015 та фінансову звітність за № від 02.03.2015 з прочерками, тобто відсутній дохід від реалізації товарів (робіт, послуг).

Враховуючи вище викладене, перевіркою для визначення обсягів оподаткованих операцій в перевіряємому періоді не враховано Дебіторську заборгованість по pax. 36 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» станом на 01.01.2015, в зв'язку з відсутністю задекларованих доходів від реалізації послуг в 2014 році.

Отже, особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, якщо сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню нарахована такій особі за останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень. Тому, враховуючи, що позивач отримав дохід за надання послуг суборенди ТОВ "Моноліт" на суму, що перевищує 1000000 грн. за період липень-листопад 2017 року, однак не зареєструвався платником податку на додану вартість, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 25.07.2018 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 25.07.2018 № суд першої інстанції зазначає, що перевіркою реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. TOB «Агровінпром» за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за липень 2017 року - в сумі 29259 грн., серпень 2017 року - в сумі 40863 грн., вересень 2017 року - в сумі 40863 грн., жовтень 2017 року - в сумі 40863 грн.

Під час судового засідання в суді першої інстанції позивачем не надано доказів своєчасності подання податкових декларацій з податку на додану вартість за період липень-жовтень 2017 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2018. Позивачем під час судового розгляду справи не надано доказів зміни своєї податкової адреси та повідомлення про це відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2018 колегія суддів зазначає, що відповідно до п.288.1, п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з положеннями пп.288.5.1, 288.5.2 п.288.5. ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Також, в межах даного податкового повідомлення-рішення необхідно врахувати, що Рішенням Господарського суду Вінницької області, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 у справі № 902/516/15 за позовом Прокурора Калинівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Калинівської районної державної адміністрації до товариства з обмеженою відповідальністю "Агровінпром", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Новогребельської сільської ради про внесення змін до договору оренди, судом, внесено зміни до пункту 9 "Змін до додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 08.04.2010" від 01.01.2012 площею 745,1381 га ріллі, що знаходиться на території Новогребельської сільської ради Калинівського району, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області за № 02418 який викладено у наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі на paxунок місцевого бюджету Новогребельської сільської ради в розмірі не менше 3 відсотків нормативно грошової оцінки земельної ділянки в рік. Річна орендна плата становить 752196,53 грн. та вноситься щомісячно в рівних частинах до місцевого бюджету Новогребельської сільської ради (а.с. 58-61).

На виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду TOB «Агровінпром» подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) до Калинівського відділення Козятинської ОДПІ 20.11.2015 № відповідно до якої річна сума орендної плати за земельні ділянки площею 745,1381 га ріллі становить 474273,60 грн., в тому числі за період з 01.01.2015 по 31.08.2015 - 223541,44 (по місячно - 27942,68 грн.), за період з 01.09.2015 по 31.12.2015 -250732,16 (помісячно - 62683,04 грн.) (а.с.45-46).

В свою чергу апелянт погоджується з встановленими судом першої інстанції обставинами, однак зазначає, що з урахуванням даних обставин, суд першої інстанції помилково зазначив, що позивач занизив орендну плату за 745,1381 га ріллі за період з січня по серпень 2015 року, оскільки рішення Господарського суду Вінницької області набрало законної сили лише з 09.09.2015, а тому збільшення зобов'язань в частині податку підлягало з вересня 2015 року.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта, оскільки дійсно у відповідності до ст.85 ГПК України (в редакції на момент прийняття судових рішень господарськими судами) рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Проте, апелянт не враховує той факт, що дата набрання рішенням законної сили не свідчить про збільшення зобов"язань в частині податку з вересня 2015 року, оскільки рішенням суду лише підтверджено обов'язок позивача вносити орендну плату в певній сумі, який ним не виконувався в добровільному порядку у відповідності до законодавства та в встановлені строки.

Тобто, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції на його відповідність нормам процесуального та матеріального права. Отже, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ "Агровінпром" мало подати уточнюючу декларацію з урахуванням періоду з 01.06.2015 по 31.12.2015, а не з 01.09.2015 по 31.12.2015, тобто виконати зобов'язання щодо сплати податку на землю з червня 2015 року.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що ТОВ "Агровінпром" занизило орендну плату за 745,1381 га ріллі за період з січня по серпень 2015 року.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2018 колегія суддів зазначає, що відповідно до п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, у разі, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Згідно з п.183.1 ст.183 ПК України будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву

Відповідно до п.183.10 ст.183 ПК України будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Згідно з пп."б" п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як передбачено п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до пп."а" п.193.1 ст.193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: 20 відсотків.

Згідно з п.194.1 ст.194 ПК України операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об'єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.

Як зазначається в пп."а" п.202.1 ст.202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей: якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, якщо сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню нарахована такій особі за останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень.

Як зазначалось вище, перевіркою встановлено, що ТОB «Агровінпром» досягло обсяги постачання більше 1000000 грн. протягом останніх 12 календарних місяців в червні 2017 року, що становить 1004139 грн., в т.ч. в липні 2016 року - 82143,99 грн., в серпні 2016 року - 83589,44 грн., в вересні 2016 року - 83589,44 грн., в жовтні 2016 року - 83589,44 грн., в листопаді 2016 року - 83589,44 грн., в грудні 2016 року - 83589,44 грн., в січні 2017 року - 83589,44 грн., в лютому 2017 року -46642,01 грн., в березні 2017 року -121541,27 грн., в квітні 2017 року - 84091,64 грн., в травні 2017 року -84091,64 грн., в червні 2017 року - 84091,64 грн. (підтверджується позивачем в апеляційній скарзі).

TOB «Агровінпром» надавало послуги суборенди земельних ділянок TOB «Моноліт».

Як встановлено судом першої інстанції, а саме первинні бухгалтерські документи: акти наданих послуг, виписки банку, прибуткові касові ордери, які відображені в регістрах бухгалтерського обліку, зокрема в оборотно-сальдових відомостях бухгалтерських рахунках 36 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг», 301 «Каса в національній валюті», Дт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» перевіркою встановлені обсяги оподаткованих операціях по періодах (за даними оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 36 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» станом на 01.01.2015 на підприємстві рахується Дебіторська заборгованість з контрагентом TOB «Моноліт» в сумі 37163,43 грн., відповідно наданих для перевірки прибуткових ордерів від 03.02.2015 в сумі 33783,43 грн. та від 13.02.2015 року в сумі 3800 грн. TOB «Моноліт» розрахувалося за отримані послуги суборенди за грудень 2014 в лютому 2015 року готівкою.

Згідно з баз даних АІС «Податковий блок» TOB «Агровінпром» подало до Калинівського відділення Козятинської ОДПІ ГУ ДФС декларацію з податку на прибуток за 2014 рік № від 02.03.2015 та фінансову звітність за № від 02.03.2015 з прочерками, тобто відсутній дохід від реалізації товарів (робіт, послуг).

Перевіркою для визначення обсягів оподаткованих операцій в перевіряємому періоді не враховано Дебіторську заборгованість по pax. 36 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» станом на 01.01.2015, в зв'язку з відсутністю задекларованих доходів від реалізації послуг в 2014 році.

Отже, особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, якщо сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню нарахована такій особі за останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.07.2018 №, оскільки, ТОВ "Агровінпром" отримав дохід за надання послуг суборенди ТОВ "Моноліт" на суму, що перевищує 1000000 грн., в липні 2017 року мав зареєструватись платником ПДВ, однак не зареєструвався.

Доводи апелянта, що плата за суборенду земельної ділянки не може перевищувати орендної плати не знаходять свого підтвердження, оскільки ст.288 ПК України чітко визначено платника орендної плати - орендаря земельної ділянки, який наділений правом передачі орендованої земельної ділянки у суборенду (без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця), обмеживши при цьому розмір плати за суборенду, яка не може перевищувати розмір орендної плати.

Орендна плата є формою сплати земельного податку за користування земельною ділянкою, визначеною податковим законодавством, у той час, як плата за суборенду земельної ділянки є платежем в межах договірних відносин (суборенди), яка в свою чергу, законодавчо обмежується орендною платою.

Відтак, у позивача наявне право передачі орендованої земельної ділянки у суборенду, однак наявний і обов'язок, визначений податковим законодавством, щодо сплати земельного податку у формі орендної плати, без делегування такого фактичному користувачу земельної ділянки, у разі передачі її в суборенду.

Крім того, в частині доводів апелянта щодо авансових внесків колегія суддів зазначає, що вони також не беруться судом апеляційної до уваги, оскільки позивач на них не посилався ні в позовній заяві, ні в оскаржені до органів ДФС. Такі докази не надавались і до суду першої інстанції, а також не повідомлялось про їх існування взагалі. Також, надані докази до апеляційної скарги щодо існування таких авансових внесків не можуть бути взяті до уваги, оскільки при перевірці Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області таких документів не було (не надавались перевіряючим) та інші документи не містили такої інформації.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2018 колегія суддів зазначає, що згідно п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Згідно з пп.201.16.4 п.201.16 ст.201 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.

У відповідності до п.120-1.2. ст.120-1 ПК України визначено, що у разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються.

Враховуючи зазначене вище та обставини справи визначені у відповідності до інших податкових повідомлень-рішень, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо даного податкового повідомлення-рішення, а саме - під час перевірки TOB «Агровінпром» за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за липень 2017 року - в сумі 29259 грн., серпень 2017 року - в сумі 40863 грн., вересень 2017 року - в сумі 40863 грн., жовтень 2017 року - в сумі 40863 грн., позивачем даний факт не спростовується (не вказано що такі податкові накладні були подано), а тому у задоволені позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 25.07.2018 № необхідно відмовити.

Крім того, колегія суддів зазначає, що правомірність поведінки особи, зокрема дотримання нею норм податкового законодавства, слід визначати із застосування законодавства, яке діяло на момент вчинення відповідних дій або бездіяльності такої особи. В свою чергу заходи відповідальності, які можуть бути застосовані до особи - порушника, потрібно визначати із застосуванням законодавства, яке є чинним на момент виявлення та застосування відповідних санкцій.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2018 колегія суддів зазначає, що відповідно до п.49.1 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.49.20 ст.49 ПК України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Як передбачено п.202.1 ст.202 ПК України звітним (податковим) періодом для податку на додану вартість є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Податкова декларація з податку на додану вартість згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК України подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У відповідності до п.120.1 ст.120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Перевіркою встановлено, що TOB «Агровінпром» не подано до органів ДФС податкові декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року.

Враховуючи зазначене та доводи зазначені щодо інших податкових повідомлень-рішень в межах даної адміністративної справи, колегія суддів приходить до аналогічного висновку з судом першої інстанції, а саме чинним податковим законодавством на платника податку покладено обов'язок щодо своєчасності формування та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі невиконання вказаного обов'язку, платник податків несе відповідальність у вигляді штрафу. Позивач не виконав свого обов'язку щодо подання податкових декларацій з податку на додану вартість за період липень-листопад 2017 року, а тому податкове повідомлення-рішення від 25.07.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 850 грн. є правомірним.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агровінпром" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 березня 2019 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.