Справа № 1340/5761/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5761/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач)

до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУНП у Львівській області, відповідач)

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1, в якому позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП у Львівській області №3797 від 02.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУ НП у Львівський області до дисциплінарної відповідальності та накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції;

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП у Львівській області №731 о/с від 05.11.2018 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУ НП у Львівській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

-поновити ОСОБА_1 на службі на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУ НП у Львівській області з 07.11.2018 року;

-стягнути з ГУ НП у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.01.2017 року по день поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУ НП у Львівський області. Наказами №3797 від 02.11.2018 року та №731 о/с від 05.11.2018 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення та звільнено зі служби в поліції. Позивач не погодився з таким рішенням відповідача та зазначив, що вважає його протиправним, оскільки, на думку позивача, факт повідомлення про скоєння ним адміністративних правопорушень не свідчить про вчинення дисциплінарного проступку та не може бути підставою для притягнення до дисциплінарного відповідальності з підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Ухвалою від 30.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10.01.2019 року.

10.01.2019 року підготовче засідання відкладено на 07.02.2019 року.

07.02.2019 року підготовче засідання відкладено на 28.02.2019 року.

28.02.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що відповідно до ч.1,2 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені у Законі України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України». Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Наказом ГУНП у Львівській області від 13.10.2018 № 3693 призначено службове розслідування з метою повного всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Наказом ГУНП у Львівській області №731о/с від 05.11.2018 ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, вимог Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, недотримання професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, несумісного з подальшим проходженням служби в поліції.

Підставою для прийняття зазначеного наказу слугував висновок службового розслідування від 01.11.2018, яким було встановлено обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема: 23.10.2018 о 01:45 год. спільною мобільною групою ГУ НП у Львівській області та УПП у Львівській області ДПП України, під час патрулювання автодороги сполучення «Львів-Самбір-Ужгород», 33 км, було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Т4» н.з. LZA45743, під керуванням старшого оперуповноваженого в ОВС відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП у Львівській області. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейськими в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння (характерний запах з ротової порожнини, не чітка вимога, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стані спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, у звязку з чим до останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №213342 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, оглядом ІПС «АРМОР» встановлено, що 14.09.2018 року о 00:10, на автодорозі М-11, сполученням «Львів-Шегині (на м. Краків)», 10 км., за здійснення руху в темну пору доби з несправними зовнішніми світловими приладами було зупинено автомобіль марки "Volkswagen Т4" н.з. LZA45743 під керуванням ОСОБА_1, у якого під час перевірки документ вказаний транспортний засіб було виявлено ознаки алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, у звязку з чим на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.КУпАП та винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Також, 10.10.2018, о 01:55, на автодорозі М-11, сполученням «Львів-Шегині (на м. Краків)», 9 км. відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, за керування транспортним засобом без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підставою застосування крайнього виду дисциплінарного заходу є те, що вказані порушення службової дисципліни носять системний характер та стали можливим унаслідок особистої недисциплінованості позивача та ігнорування ним вимог нормативно правових актів МВС України, НП України та ГУ НП у Львівській області щодо неухильного дотримання службової дисципліни.

Представник відповідача вважає, що при прийняті оскаржуваних наказів ГУНП у Львівській області діяло в межах та у спосіб встановлений законодавством, тому підстав для їх скасування немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 прийнятий на службу до Головного Управління Національної поліції у Львівській області. За останньою посадою проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУ НП у Львівський області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №3797 від 02.11.2018 року на старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУ НП у Львівський області накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У вказаному наказі міститься інформація про те, що порушення службової дисципліни ОСОБА_1 носять системний характер та стали можливими унаслідок особистої недисциплінованості позивача та ігнорування ним вимог нормативно правових актів МВС України, НП України та ГУ НП у Львівській області щодо неухильного дотримання службової дисципліни.

На підставі вищевикладених обставин наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 731 о/с від 05.11.2018 року ОСОБА_1. звільнений зі служби, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи звільнення з поліції незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Законом України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" та Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини 1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ст. 18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов'язаний:

1)неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2)професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3)поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4)надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5)зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6)інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, щодо приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Статут).

Згідно зі ст. 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов'язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (ст.1 Статуту).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов'язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов'язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов'язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов'язує поліцейського:

1)бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2)знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов'язки;

3)поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4)безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5)вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов'язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6)утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов'язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7)утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8)знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9)підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10)берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11)поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12)дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13)сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14)під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп'яніння.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ст.11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно чт.1 ст.12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов'язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Стеттею 13 вказаного вище Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов'язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Даючи правову оцінку доводам позивача стосовно протиправності винесення наказів № 3797 від 02.11.2018 та № 731 о/с від 05.11.2018 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, суд враховує наступне.

Зі змісту наведених вище правових норм слідує, що не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Під час розгляду справи в суді, встановлено, що 23.10.2018 о 01:45 год. спільною мобільною групою ГУ НП у Львівській області та УПП у Львівській області ДПП України, під час патрулювання автодороги сполучення «Львів-Самбір-Ужгород», 33 км, було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Т4» н.з. LZA45743, під керуванням старшого оперуповноваженого в ОВС відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП у Львівській області.

Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейськими в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння (характерний запах з ротової порожнини, не чітка вимога, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стані спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, у звязку з чим до останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №213342 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, оглядом ІПС «АРМОР» встановлено, що 14.09.2018 року о 00:10, на автодорозі М-11, сполученням «Львів-Шегині (на м. Краків)», 10 км., за здійснення руху в темну пору доби з несправними зовнішніми світловими приладами було зупинено автомобіль марки "Volkswagen Т4" н.з. LZA45743 під керуванням ОСОБА_1, у якого під час перевірки документ вказаний транспортний засіб було виявлено ознаки алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, у звязку з чим на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.КУпАП та винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Також, 10.10.2018, о 01:55, на автодорозі М-11, сполученням «Львів-Шегині (на м. Краків)», 9 км. відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В межах службового розслідування не взято до уваги висновок Пустомитівської ЦРЛ від 23.10.2018 року №222, згідно якого в ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння не виявлено, оскільки «самозвернення», як зазначено у вказаному висновку, не передбачено Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу на швидкість реакції№, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Згідно ч.1 ст.64 Закону України "Про національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки".

Відповідно до п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179(далі - Правила) під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку.

Згідно положень ч.3 ст.4 зазначених Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Норми професійної етики встановлені ст. 2 «Основні вимоги до поведінки поліцейського» відповідно до яких під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики. Зазначеною нормою поліцейському зокрема заборонено також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника відповідача, що ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", Закону України "Про Національну поліцію", Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, тобто скоїв вчинок, який дискредитує звання поліцейського Національної поліції України.

Судом встановлено, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування відносно позивача, а також дотримано порядок та строки накладення і виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції, позивач в ході проведення службового розслідування надавав пояснення, також пояснення були відібрані від інспектора взводу з ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_4, інспектора взводу з ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_5

Щодо посилань позивача на застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу, а саме звільнення з поліції, суд погоджується із висновком відповідача про те, що порушення службової дисципліни ОСОБА_1 носять системний характер та стали можливим унаслідок особистої недисциплінованості позивача та ігнорування ним вимог нормативно-правових актів МВС України, НП України та ГУ НП у Львівській області щодо неухильного дотримання службової дисципліни, є грубим порушенням службової дисципліни, принижує та дискредитує, як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, підриває авторитет Національної поліції.

В ході судового розгляду справи судом також встановлено, що при визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, а також шкоду, завдану авторитету органів поліції.

Суд вважає безпідставними доводи позивача стосовно посилань, як на підставу протиправного винесення оскаржуваних наказів наявність постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.11.2018 року у справі №450/3013/18 та постанови Сихівського районного суду м.Львова від 27.12.2018 року у справі №464/6073/18, якими провадження по справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закриті у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно змісту оскаржуваного наказу позивача звільнено саме за порушення службової дисципліни. Тобто в даному випадку звільнення за порушення дисципліни є окремою підставою для звільнення поліцейського, яке ніяк не пов'язано з кінцевими рішеннями по вищезазначених адміністративних справах.

За приписами ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. А звільнення зі служби в поліції є одним з видів дисциплінарного стягнення, яке може бути застосовано за порушення службової дисципліни.

При цьому, право накладати дисциплінарні стягнення відповідно до ст. 2 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України віднесено до компетенції відповідача за результатом службового розслідування та не пов'язано з рішенням суду за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією порушника дисципліни.

Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, свідомого вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, суд зазначає, що поліцейський навіть знаходячись не при виконанні службових обов'язків зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, відтак, ОСОБА_1 вчинив грубе порушення вимог Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, Закону України "Про Національну поліцію", що суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, а тому на переконання суду позивач своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісними з проходженням служби в поліції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 11.07.2018 року у справі №804/5303/17 та у постанові від 07.03.2019 у справі №819/736/18.

Згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, свідчать про те, що позивачем у справі було допущено грубе порушення службової дисципліни, вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України "Про національну поліцію", Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак призначене дисциплінарне стягнення позивача є пропорційним вчиненому дисциплінарному проступку.

Наявність зазначених обставин підтверджено наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано позивачем під час судового розгляду.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства субєктом владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства, понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 15.03.2019 року.

Суддя Крутько О.В.