Справа № 219/13562/18
Суддя: Харченко О. П.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Харченко О.П.,

при секретарі Азямовій О.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до адміністратора відділу надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради Шпичка Наталі Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною адміністративною позовною заявою, в якій вказав, що 20.11.2018 року він звернувся до Центру надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради для реєстрації місця проживання. В цей же день адміністратором відділу надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради Шпичкою Н.М. винесеного постанову № 212 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст.197 КУпАП у вигляді попередження. Вказує, що з постановою він не згоден та вважаю, що її винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, адміністратор ЦНАП винесла постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 278 КУпАП підготовка до розгляду справи взагалі не проводилась. У зв'язку із тим, що підготовка справи до розгляду не проводилась, відповідач не взяла до уваги те, що він є діючим співробітником Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП на загальних підставах є порушенням вимог ст. 15 КУпАП. Також, відповідачем не були роз'яснені позивачу його права, не надано можливості надати пояснення, докази на підтвердження того, що після прибуття до місця проживання позивач знаходився там понад 30 календарних днів, йому не надані та не досліджувались. Позивач просить скасувати постанову № 212, винесену 20.11.2018 року адміністратором відділу надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради Шпичкою Н.М. про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 197 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді попередження.

10.01.2019 року на адресу суду адміністратор відділу надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради Шпичка Н.М. надіслала відзив на позовну заяву ОСОБА_1 та вказала, що вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, в тому числі, ч.1 ст. 197 КУпАП. 20.11.2018 року Позивач звернувся в Центр надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради в особі адміністратора відділу надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради Шпичка Н.М. з метою отримання адміністративної послуги, а саме «Реєстрація місця проживання особи». Однак, під час перегляду документів було виявлено, що реєстрація місця проживання ОСОБА_1 знята 01.06.2018 року, отже позивач з 01.06.2018 року по 20.11.2018 року (більше 30 календарних днів) проживав без реєстрації місця проживання, чим порушив вимоги ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.197 КУпАП, про що нею складено постанову про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді попередження. Постанова була складена та оголошена у присутності позивача та за його особистої згоди, ніяких додаткових клопотань та пояснень ним не надавалось. Копію постанови позивач отримав особисто без заперечень, про що свідчить його підпис. Також, вважає твердження позивача про неможливість притягнення його до адміністративної відповідальності у загальному порядку некоректним, оскільки ним вчинено правопорушення, пов'язане з невиконання його цивільних обов'язків, а не службових. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

У судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність та вказав, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Відповідач - адміністратор відділу надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради Шпичка Н.М. у судове засідання також не з'явилася, просила розглянути справу без її участі.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.197 КУпАП, а вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Судом встановлено, що 20 листопада 2018 року адміністратором відділу надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради Шпичка Наталею Миколаївною винесено постанову про адміністративне правопорушення № 212 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 197 КУпАП (а. с. 4).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 20.11.2018 року о 14 год. 20 хв. у ЦНАП м. Бахмут під час надання адміністративної послуги ОСОБА_1 «реєстрація місця проживання особи» виявлено, що ОСОБА_1 надав паспорт, в якому місце проживання знято 01.06.2018 року, що складає більше 30 календарних днів за адресою, встановленою зі слів ОСОБА_1: АДРЕСА_1, що є порушенням ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 197 КУпАП.

Згідно постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Частиною 1 статті 197 КУпАп передбачено адміністративну відповідальність за проживання громадян, зобов'язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання.

Статтею 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Статтею 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

В мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015, Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністратором відділу надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради Шпичка Н.М. протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 197 КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався, при цьому останній оспорював вказане порушення та не погоджувався на адміністративне стягнення, яке на нього було накладено.

Також, з постанови № 212 від 20.11.2018 року не вбачається, що ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, були роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП; не зрозуміло чи була надана можливість надати особі пояснення та клопотання.

Отже, особа була не згодна з допущеним порушенням і адміністративним стягненням, що на неї накладається, не було встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об'єкту, об'єктивній і суб'єктивній сторонам та суб'єкту правопорушення.

Якщо в дії чи бездіяльності особи відсутній хоч один елемент складу адміністративного правопорушення, то дія чи бездіяльність не є адміністративним правопорушенням.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення становить пов'язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб'єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій чи бездіяльності особи та її вини.

Як встановлено матеріалами справи, позивач 20.11.2018 року звернувся до центру надання адміністративних послуг у м. Бахмут для реєстрації місця проживання. Оригінали поданих для зняття з місця реєстрації документів, зокрема паспорт, а документи, що підтверджують право власності на проживання в квартирі від отримав 20.11.2018 року. Тому, як вказує позивач, незалежно від його волі він не міг подати їх до органу реєстрації раніше.

За таких обставин суд вважає, що у позивача був відсутній умисел на нездійснення реєстрації свого місця проживання, тому в діях ОСОБА_1 відсутній складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини, мотиву, мети.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення, а рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.

З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП.

З огляду на що, керуючись ст. 293 КУпАП суд постановляє скасувати постанову № 212 від 20.11.2018 року, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19, 44, 72-77, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 245, 251, 258, 276, 280, 289, 293 КУпАП,суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до адміністратора відділу надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради Шпичка Наталі Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 212 від 20.11.2018 року, винесену адміністратором відділу надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради Шпичкою Н.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 197 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Харченко