Справа № 480/593/19
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2019 р. Справа № 480/593/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо проведення перерахунку раніше призначеної пенсії на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 по справі №818/1923/18 з обмеженням суми пенсії максимальним розміром;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 р. в порядку виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 по справі №818/1923/18 з врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2016 р., без обмеження максимальним розміром.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2005 року є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (пенсійне посвідчення № 98/9721 від 05.10.2005 р.).
Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 05.02.2018 по справі №591/5320/17 зобовязано Ліквідаційну комісію УМВС України в Сумській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 2500,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням капітан міліції 1800,00 грн., надбавка за вислугу років (25%) 1075,00 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) 2687,50 грн., надбавка за службу спецпідрозділах УБОЗ (40%) 1000,00 грн., надбавка за оперативно-розшукову діяльність (37%) - 925,00 грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 375,00 грн., премія (50,10%) 5191,61 грн., всього 15554,11 грн.

На виконання вищезазначеного рішення суду Ліквідаційна комісія УМВС України в Сумській області 07.05.2018 направило до Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області довідку №11/396 він 07.05.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 у справі №818/1923/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області №11/396 від 07.05.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016, виданої на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05.02.2018 по справі № 591/5320/17.

У жовтні 2018 року ГУПФУ в Сумські області в порядку виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 по справі №818/1923/18 здійснило перерахунок пенсії.

Оскільки розмір пенсії, яку фактично позивач отримував у жовтні та грудні 2018 року, відрізнявся від інформації про розміру перерахованої пенсії, яка міститься у особистому кабінеті на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, 21.01.2019 позивач звернувся із заявою до ГУПФУ в Сумській області за розясненнями.

04.02.2019 ГУПФУ в Сумській області листом №85/Н-11 повідомило, що розмір пенсійної виплати, перерахований згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 №818/1923/18, становить 16202,91 грн., оскільки відповідно до п.7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи це, у період з 01.01.2016 по 31.12.2017 розмір максимальний розмір пенсії становив 10740,00 грн, з 01.01.2018 - 13730,00 грн., з 01.07.2018 - 14350,00 грн. та з 01.12.2018 - 14970,00 грн.

Позивач вважає такі дії ГУПФУ в Сумській області щодо обмеження максимальним розміром на підставі п.7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб протиправними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства та порушують його права.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду в зазначеними позовними вимогами, оскільки будь-яких доказів наявності обєктивних причин, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом позивач не надав, тоді як наголошує на порушені своїх прав з 01.01.2016 р.

Крім цього, положеннями статті 43 Закону України України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів №1774-VІІІ від 06.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Норми цієї статті є діючими, рішенням Конституційного Суду України чи іншим законом скасовані не були. Тому, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 20.02.2019 р. відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 05.02.2018 по справі №591/5320/17 зобовязано Ліквідаційну комісію УМВС України в Сумській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 2500,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням капітан міліції 1800,00 грн., надбавка за вислугу років (25%) 1075,00 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) 2687,50 грн., надбавка за службу спецпідрозділах УБОЗ (40%) 1000,00 грн., надбавка за оперативно-розшукову діяльність (37%) - 925,00 грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 375,00 грн., премія (50,10%) 5191,61 грн., всього 15554,11 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 у справі №818/1923/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області №11/396 від 07.05.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016, виданої на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05.02.2018 по справі №591/5320/17.

21.01.2019 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУПФУ в Сумській області за розясненнями у звязку з тим, що розмір пенсії, яку фактично позивач отримував у жовтні та грудні 2018 року, відрізнявся від інформації щодо розміру перерахованої пенсії, яка міститься у особистому кабінеті на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України (а.с. 12-13).

Листом від 04.02.2019 р. №85/Н-11 ГУПФУ в Сумській області повідомило, що розмір пенсійної виплати, перерахований згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 №818/1923/18, становить 16202,91 грн., оскільки відповідно до п.7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи це, у період з 01.01.2016 по 31.12.2017 розмір максимальний розмір пенсії становив 10740,00 грн, з 01.01.2018 - 13730,00 грн., з 01.07.2018 - 14350,00 грн. та з 01.12.2018 - 14970,00 грн. (а.с. 14).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормою ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовими актами.

Україна є соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1 та частина перша статті 8 Основного Закону України).

У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності. Складовою верховенства права є правова визначеність, яка, зокрема, знаходить свій вияв у принципі законних (легітимних) очікувань.

Європейський суд з прав людини у справі ОСОБА_2 Дайн проти Міністерства внутрішніх справ (Yvonne Van Duyn v. Home Office 04.12.1974) висловив правову позицію, за якою принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, ця держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відтак, обґрунтованими (легітимними) сподіваннями особи є очікування можливості ефективного здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі, якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями цих прав.

Згідно статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що орган, який призначив пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за відповідною заявою.

Так, пенсія позивачу виплачується фактично відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та згідно статті 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи у розмірі 10740,00 грн., що підтверджується довідкою-перерахунком пенсії (а.с. 15).

Згідно частини 7 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У п.п.1, 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VI визначено, він набирає чинності з 01 жовтня 2011 року і що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України №911-VIII передбачено, що дія його положень щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Тому, звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Аналізуючи категорію звуження змісту прав і свобод, Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого рішення від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував: Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики (абз.5,6 пункту 4).

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.2005 року №5-рп/2005 роз'яснив своє розуміння словосполучення звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина, що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. При цьому Конституційний Суд України зазначив, що загальновизнаним є правили, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

У зв'язку із цим Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За принципом верховенства права, що визначений у частині 4 статті 6 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 року №3-рп/2012 наголосив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції.

Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України; держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частини перша, друга, п'ята статті 17 Основного Закону України).

Особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України відокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Конституційний Суд України стверджував, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п'ятою статті 17 Конституції України, які зобов'язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Також, рішенням Конституціного Суду України у справі за №7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень; перше речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій та статус суддів, призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Зазначено в цьому рішенні Конституційного Суду України і те, що положення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

З огляду на вищевикладене, посилання відповідача на правомірність такого обмеження позивача в розмірі виплати його пенсії суд вважає протиправним.

Крім того, відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 року №911-VIII, дія цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01.01.2016 року. В той час, як пенсія позивачу була призначена з 01.10.2005 року (а.с.11).

Отже, виходячи із розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст, якого неодноразово було висловлено у рішенні Конституційного Суду України обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення, що не було враховано відповідачем.

Окрім того, у рішенні від 24 липня 2014 року №38677/06 Будченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що є втручанням у право заявника за статті 1 Першого протоколу до Конвенції та порушенням цієї статті у зв'язку з відмовою заявнику через не існування механізму реалізації відповідного законодавчого положення.

Крім того, у рішенні від 08 листопада 2006 року №63134/00 Кечко проти України, Європейський суд не прийняв до уваги позицію України про колізію двох нормативно-правових актів - закону України, відповідно до якого встановлена допомога з бюджету і який є діючим та Закону України Про Державний бюджет України на відповідний рік, де положення останнього Закону, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон. Суд не прийняв до уваги аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі №59498/00 Бурдов проти Росії).

Отже, системний аналіз викладених правових норм та наведеної правової позиції Конституційного Суду України дозволяє стверджувати, що обмеження пенсії максимальним розміром застосовується до осіб, яким пенсія призначена після набуття чинності Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI, тобто після 01.10.2011 р., та Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 911-VIII, тобто з 01.01.2016 р.

Аналогічний правовий підхід викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 лютого 2016 року у справі № 607/3808/15-а.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що оскільки пенсія позивачу була призначена з 01.10.2005р., то обмеження відповідачем її максимальним розміром при здійсненні перерахунку є протиправним і порушує право позивача, набуте до набрання чинності Законів України №№ 3668-VI, 911-VIII та регламентоване їх нормами, а саме п. 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України №3668-VI та п. 2 Прикінцевих положень Закону України № 911-VIII.

Що стосується твердження відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав.

Натомість спеціальним законом, яким врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Згідно з ч. 3 ст. 51 зазначеного Закону, перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/ або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 05.02.2018 по справі №591/5320/17 зобовязано Ліквідаційну комісію УМВС України в Сумській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 2500,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням капітан міліції 1800,00 грн., надбавка за вислугу років (25%) 1075,00 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) 2687,50 грн., надбавка за службу спецпідрозділах УБОЗ (40%) 1000,00 грн., надбавка за оперативно-розшукову діяльність (37%) - 925,00 грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 375,00 грн., премія (50,10%) 5191,61 грн., всього 15554,11 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 у справі №818/1923/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області №11/396 від 07.05.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016, виданої на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05.02.2018 по справі № 591/5320/17.

У жовтні 2018 року ГУПФУ в Сумські області в порядку виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 по справі №818/1923/18 здійснило перерахунок пенсії позивачу.

Тобто, перерахунок пенсії позивачу в належному розмірі не проведений з 01.01.2016 саме з вини головного управління ПФУ в Сумській області, а тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Таким чином, строк звернення до суду позивачем не був порушений.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 у розмірі 10740 грн. з 01.01.2016 р.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, код ЄДРПОУ ) в Сумській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) різницю між нарахованою пенсією без обмеження її максимальним розміром та отриманою пенсією з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 року.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук