Справа № 127/2556/19
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2556/19
Провадження № 2-а/127/30/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Музиці А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Гончаренка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1) до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 23) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідачем 22.01.2019 відносно нього було винесено постанову №0004770 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 133-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 03.01.2019 о 10:40 год. в м. Вінниці по вул. Маяковського, 138 здійснював внутрішні автомобільні перевезення пасажирів на таксі на території України транспортним засобом VOLKSWAGEN реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований в іншій державі (Німеччина).

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії заступника начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укрктрансбезпеки у Вінницькій області при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у позовній заяві зазначено про те, що вищевказана постанова складена всупереч вимогам ст. 279, 280 та 283 КУпАП, зокрема: нерозбірливо зазначено посаду особи, яка винесла дану постанову та невірно вказано дату її винесення - зазначено «209 рік». Крім цього посадовою особою при винесенні постанови не було з'ясовано обставини, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність позивача.

Поряд з цим, на думку позивача, відповідно до ст. 255 КУпАП старший державний інспектор відділу надання адміністративних послуг управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області ОСОБА_3 не мав повноважень щодо складення протоколу за ст. 133-2 КУпАП, що свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за №0005099 від 03.01.2019 є незаконним, а відтак ОСОБА_4 не мав права виносити постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з тим позивач зазначає про те, що відповідачем до матеріалів справи не надано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністартивного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 133-2 КУпАП. При цьому, при розгляді справи ОСОБА_4 позивачу не було пред'явлено ані оригіналу фотознімка, ані показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відео- зйомки.

Таким чином, позивач просить скасувати постанову №0004770 від 22.01.2019 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 133-2 КУпАП.

У зв'язку з викладеними обставинами ОСОБА_1 просив позовну заяву задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні адміністративного позову та пояснив, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена згідно чинного законодавства, у зв'язку з порушенням останнім вимог законодавства про автомобільний транспорт. Крім того, відеодоказ вчиненого позивачем адміністративного правопорушення був відсутній при притягненні ОСОБА_1 до адмністративної відповідальності та був наданий згодом до суду, так як витребовувався у працівників патрульної поліції.

При цьому, як вбачається із відзиву на позовну заяву, що міститься у матеріалах справи даний позов відповідач не визнає, вважає його безпідставним та таким, що грунтується на фактичних обставинах справи, оскільки Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, а відтак, відповідно до ст. 229 КУпАП, має право на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 133-2 КУпАП. При цьому, при розгляді справи про адміністративне правопорушення в Управлінні Укртрансбезпеки гр. ОСОБА_1 було надано пояснення, які не спростували вищевказаного правопорушення та встановлено, що відповідної ліцензії на перевезення пасажирів у позивача немає.

У відповіді на відзив позивачем зазначено про те, що ним не заперечувався той факт, що відповідач має право, відповідно до ст. 229 КУпАП, щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 133-2 КУпАП, однак, на думку останнього, відповідно до ст. 255 КУпАП, старший державний інспектор відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області ОСОБА_3 не мав права складати протокол за ст. 133-2 КУпАп, а відтак оскільки вказаний протокол є незаконним - ОСОБА_4 не мав права виносити постанову про притягнення позивача до відповідальності за ст. 133-2 КупАП. Також позивачем зазначено про те, що жодних доказів здійснення останнім внутрішніх автомобільних перевезень пасажирів і вантажів на території України при розгляді справи про адміністративне правопорушення за протоколом №0005099 за ч. 1 ст. 133-2 КУпАП надано не було, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення №0004770 від 22.01.2019 є незаконною та підлягає скасуванню. Крім того, обов'язок щодо доказування наявності правопорушення покладено на відповідача, при цьому наданий відповідачем відеодоказ не було покладено в основу оскаржуваного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

28.01.2019 ухвалою суду позовна заява позивача залишена без руху та запропоновано останньому усунути недоліки позовної заяви. 07.02.2019 позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 08.02.2019 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.01.2019 заступником начальника управління - начальником відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укрктрансбезпеки у Вінницькій області ОСОБА_6 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 03.01.2019 о 10:40 год. в м. Вінниці по вул. Маяковського, 138 здійснював внутрішні автомобільні перевезення пасажирів на таксі на території України транспортним засобом VOLKSWAGEN реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований в іншій державі (Німеччина).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 за № 103 визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 вищевказаного положення передбачено, що одним із основних завдань Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

При цьому, згідно з п. 5 даного положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням ліцензійних умов під час провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним, залізничним транспортом.

Ч. 1 ст. 229 КУпАП визначено, що органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв'язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина п'ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п'ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

При цьому п. 1 ч. 2 ст. 229 КУпАП передбачено, що від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: на автомобільному транспорті - керівник центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його заступники, керівник територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його заступники (частини перша, друга, четверта, п'ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п'ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Разом з тим, ч. 2 ст. 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-23 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Таким чином аналіз вищезазначених норм права дає суду підстави для висновку про те, що протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 133-2 КУпАП складено уповноваженою на те особою, а відтак посилання позивача на ту обставину, що старший державний інспектор відділу надання адміністративних послуг ОСОБА_3 не мав права складати даний протокол є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідальності з законом.

Відповідальність за ч. 1 ст. 133-2 КУпАП настає за здійснення внутрішніх автомобільних перевезень пасажирів і вантажів на території України транспортними засобами, зареєстрованими в інших державах, або міжнародних двосторонніх чи транзитних перевезень пасажирів і вантажів без відповідного дозволу, а також порушення особливих умов і правил, зазначених у ліцензії на здійснення міжнародних автомобільних перевезень пасажирів і вантажів.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого представником відповідача, вбачається, що гр. ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів транспортним засобом, зареєстрованим в іншій державі.

Позивач даного факту не заперечував, в судовому засіданні зазначив, що оглянутий відеозапис відповідає дійсності, саме він являвся водієм зображеного на відеозаписі транспортного засобу, при цьому відповідного дозволу на здійснення внутрішніх автомобільних перевезень на території України транспортним засобом, зареєстрованим в іншій державі у нього немає.

Разом з тим, варто зазначити, що представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що вищевказаний відеозапис Управлінням Укртрансбезпеки було отримано після винесення оскаржуваної постанови, а тому суд вважає посилання позивача на неналежність даного доказу безпідставними.

Що стосується посилання позивача на ту обставину, що відповідачем невірно зазначено дату винесення оскаржуваної постанови та нечітко зазначено посаду уповноваженої особи, вказані обставини судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Із оскаржуваної постанови чітко вбачається посада особи, яка винесла дану постанову, при цьому представником відповідача в судовому зазначено, що заступником начальника управління - начальником відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укрктрансбезпеки у Вінницькій області при винесенні постанови було допущено описку, а саме: замість «2019 рік» зазначено «209 рік».

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що сам позивач не заперечував того, що вказану постанову він отримав 22.01.2019 року у день її винесення.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні позивач не обґрунтував наданими доказами вимоги, зазначені у позовній заяві, а саме: що він не порушував вимог законодавства про автомобільний транспорт, натомість представником відповідача доведено правомірність та законність оскаржуваного рішення.

Зокрема, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, заступником начальника управління - начальником відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укрктрансбезпеки у Вінницькій області було з'ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 133-2 КУпАП, що є співмірним виду та характеру вчиненого правопорушення. При цьому, останній знаходився при виконанні своїх службових обов'язків та оцінивши докази виніс постанову.

Аналіз вищезазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Згідно ч. 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуютьсяа дміністративно-господарські штрафи за: експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензії - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що дії заступника начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укрктрансбезпеки у Вінницькій області ОСОБА_4 щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 є правомірними, суд дійшов висновку про відсутність підстав щодо визнання дій заступника начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укрктрансбезпеки у Вінницькій області протиправними, а постанови такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 133-2, 245, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 19, 77, 99, 171, 229, 286, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1) до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 23) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення у повному обсязі сторонни можуть одержати 18.03.2019 року.

Суддя