Справа № 1440/2019/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/2019/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:Мельник О.М.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту:10.12.18

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук'янчук О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Лавришині А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління поліції охорони в Миколаївській області Національної поліції України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління поліції охорони в Миколаївській області Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління поліції охорони в Миколаївській області Національної поліції (далі УПО в Миколаївській області НП) України про:

- визнання бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби протиправною;

- зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби, в розмірі передбаченому ч.2 ст. 9 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абз.4 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей", в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожні повні 15 календарних років служби;

- встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобовязання відповідача подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції України на різних посадах. 23 квітня 2018 року на підставі Наказу №44 о/с був звільненей зі служби в Національній поліції за п.7 ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію (за власним бажанням). Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" він має на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, але йому цю допомогу не було виплачено.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що на день звільнення зі служби позивач не набув права на пенсію відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Посилання позивача на п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служи та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей" є безпідставними, оскільки вказана постанова визначає порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати, зокрема грошової допомоги особам, які мають на це право. Позивач право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні не набув.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_3 (вул. Баклана, 28, с. Калинівка, Вітовський район, Миколаївська область, 57212 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до УПО в Миколаївській області (вул. Шевченка, 52, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 40109016) задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність УПО в Миколаївській області НП України, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.2 ст. 9 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобовязано УПО в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу, передбачену ч.2 ст. 9 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 15 календарних років служби.

Зобовязано УПО в Миколаївській області протягом місяця з дня набрання рішенням у справі законної сили подати звіт про його виконання.

В апеляційній скарзі УПО в Миколаївській області НП України ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального процесуального права.

В апеляційній скарзі вказується, що позивач на день звільнення зі служби за власним бажанням не набув права на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", тому він не мав права на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні на підставі ч. 2 ст. 9 вказаного Закону.

У відзиві ОСОБА_3 на апеляційну скаргу вказується, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПО в Миколаївській області НП України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Наказом Управління від 23 квітня 2018 року №44 о/с ОСОБА_3 було звільнено зі служби в поліції на підставі п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст. 77 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію". Станом на день звільнення стаж служби ОСОБА_3 в поліції складає 15 років 06 місяців 11 днів.

26 червня 2018 року позивач звернувся до начальника УПО в Миколаївській області із заявою нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У відповіді за вих. від 23 липня 2018 року №В- 01-з/43/34/1/01-2018 відповідач вказав, що позивач не набуто права на отримання пенсії на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", отже не має права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що не набуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності 10 років вислуги.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", абз.1-3 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

За змістом ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічне положення закріплено в абз.1-3 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі Постанова №393), згідно з якими військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення п.10 Постанови №393 не пов'язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що ч.2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлені дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним в ній особам:

- які мають право на пенсію за цим Законом і звільняються зі служби за станом здоров'я;

- які звільнені зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням за наявності вислуги 10 років і більше.

Як свідчать встановлені обставини справи, станом на час звільнення з органів внутрішніх справ, вислуга років позивача складала 15 років 06 місяців та 11 днів, а підставою для звільнення слугувало власне бажання позивача, що, виходячи з приписів чинного законодавства, надає йому право на отримання одноразової грошової допомоги.

Судова колегія зазначає, що одноразова грошова допомога особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які звільнені зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з наявністю 10-річної вислуги та звільненням зі служби, зокрема, з указаних підстав.

Тому ненабуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності 10 років вислуги.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі 21-80а15.

За такого правового врегулювання та обставин справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у ОСОБА_3 права на отримання одноразової грошової допомоги.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Миколаївській області Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 березня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_4
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_1