Справа № 620/59/19
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року Чернігів Справа № 620/59/19

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Зайця О.В., розглянувши адміністративну справу за позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (просп. Миру, 44, м. Чернігів, 14000) до Приватного акціонерного товариства Камвольно-суконна компанія "Чексіл" (вул. І.Мазепи, 66, м. Чернігів, 14014) про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій,

У С Т А Н О В И В:

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій в сумі 3041,94 грн.

В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" не відшкодував витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за період жовтень-листопад 2018 року громадянам, які отримують пенсію відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв’язку з чим, за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 1520,97 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позов, у встановлений судом строк відповідачем не поданий, справу суд вирішує за наявними матеріалами справи.

Так, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство Камвольно-суконна компанія "Чексіл" зареєстровано в Чернігівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За період жовтень-листопад 2018 року позивачем витрачено 1520,97 грн., на доставку пільгових пенсій, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які направлялись відповідачу, однак визначена у них сума, ні у встановлений законодавством строк, ні на час розгляду й вирішення справи не сплачена. До того ж і у встановленому законодавцем порядку (адміністративному, судовому) розрахунки не оскаржені.

Згідно ст.5 Закону України від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон № 1058), яка регулює відносини, що виникають між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Отже, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, суд виходить з того, що відповідно до ст.1 Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 ст.1 Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування", крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у пп.4 п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України, об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України "Про загальнообов’язкове пенсійне страхування".

Статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: - пункти "б" – "з", зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.

Відповідно до п.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Тобто, обов'язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону №1058, в частині пенсій призначених у порядку ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", покладений на підприємства.

Згідно з абз.4 п.1 ст.2 та абз.3 п.1 ст.4 Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування" фактичні витрати пенсійного органу на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підлягають відшкодуванню у розмірі 100 відсотків від об’єкту оподаткування.

Оскільки, відповідач є платником страхових внесків, останній зобов'язаний відшкодовувати Чернігівському ОУПФУ фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається п.6. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.

Підпунктом 6.1 п.6 цієї Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема, 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Як визначено пп.6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" які надсилаються підприємством до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Згідно з пп.6.7 п.6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунках місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що у позивача підстави для пред'явлення відповідних позовних вимог про стягнення з відповідача щомісячних фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій виникають з наступного дня після 25 числа в разі невиконання відповідачем свого обов'язку по добровільному внесенню до Пенсійного фонду України зазначених в повідомленні місячних сум таких витрат.

Аналогічна правова позиція була висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у справах №826/3678/15 (постанова від 30.01.2018), №1170/2а-4153/12 (постанова від 06.02.2018).

Таким чином, за період жовтень-листопад 2018 року заборгованість відповідача по фактичних витратах на виплату і доставку пенсій, відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", становить 1520,97 грн., з урахуванням часткової сплати боргу.

Законодавчий акт, який би звільняв відповідача від обов’язку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій органам Пенсійного фонду – відсутній.

На час розгляду судом цієї адміністративної справи зазначена заборгованість відповідачем не сплачена, доказів на спростування цієї обставини суду також не надано.

З огляду на встановлене, враховуючи, що сума заборгованості є узгодженою, а доказів погашення відповідачем заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій не надано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (пр. Миру, 44, м. Чернігів, 14005, р/р 7163 в ОПЕРВ ЧОУ Ощадбанку, МФО 353553, код 40378209) з Приватного акціонерного товариства ''Камвольно-суконна компанія ''Чексіл'' (вул. І.Мазепи, 66, м. Чернігів, 14014, р/р 7668 в АКБ. Соц. Розвитку Укрсоцбанк м. Київ, МФО 300023, код 14251734), суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за пунктом ''а'' статті 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' у сумі 1520,97грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2019 року.

Суддя О.В. Заяць