Справа № 361/8398/18
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

15 березня 2019 року № 361/8398/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області, третя особа Броварська районна державна адміністрація Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області, третя особа Броварська районна державна адміністрація Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.02.2019 позовну заяву передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

До вирішення Київським окружним адміністративним судом питання про відкриття провадження за вказаним позовом від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просить:

- зупинити дію рішення Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області про припинення надання субсидії та виплати грошових коштів та заборонити вчиняти дії щодо відключення газопостачання ОСОБА_1

Позивач також клопотав про звільнення його від сплати судового збору у звязку з скрутним матеріальним становищем.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонеркою, розмір пенсії якої становить 1734,64 грн. Оскільки розмір судового збору за подання заяви про забезпечення позову очевидно непропорційний місячному доходу позивача, суд вважає, що існують підстави для звільнення позивачки від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб'єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Так, предмет позову становлять вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області про припинення надання ОСОБА_1 житлової субсидії.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття обраних заходів забезпечення позову, позивач з підстав, тотожних тим, що викладені у позовній заяві, наполягає на тому, що спірне рішення є очевидно незаконним, позаяк відповідачем не було надано інформації щодо підстав та порядку прийняття спірного рішення. Крім того позивач звертає увагу, що орган, який розглядав питання про припинення надання їй субсидії, не повідомляв про місце, дату і час розгляду відповідного питання, чим необґрунтовано позбавив її права надати свої пояснення та заперечення.

Дослідивши приєднані до заяви про забезпечення позову матеріали, судом обставин, які б вказували на очевидну протиправність спірного рішення, не встановлено.

Суд зауважує, що саме по собі звернення до суду з вимогами про визнання незаконним та скасування рішення про припинення надання субсидії не може слугувати беззаперечним доказом того, що таке рішення є очевидно протиправним.

Відповідність прийнятого рішення критеріям законності підлягає дослідженню при судовому розгляді, а не при вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову, через що задоволення такої заяви призведе до фактичного вирішення справи по суті без розгляду справи, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З урахуванням викладеного суд не знайшов достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.