Справа № 440/195/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/195/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кривошапка Н.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Касумов О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Кам'янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, що полягала у нерозгляді по суті клопотання позивача від 28.09.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населених пунктів;

- зобов`язати повторно розглянути клопотання позивача про від 28.09.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населених пунктів з прийняттям вмотивованого рішення.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2019 року ОСОБА_3 (надалі також - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області), третя особа: Кам'янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи /а.с. 2-3/.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на протиправну бездіяльність відповідача, яка полягала в неналежному розгляді заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, що перешкоджає в подальшому позивачу реалізувати його право на отримання у власність земельної ділянки.

02 листопада 2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву /а.с. 29-32/, у якому вказував, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відмовило позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка належить до колективної власності й у відповідача відсутні повноваження розпоряджатися нею, в тому числі і надавати дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, відповідач вважав позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

20 лютого 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив /а.с. 42-44/, у якій останній зазначав таке. Процес розпаювання земель колишніх колгоспів відбувався ще у 2000-2002 роках, а тому державний акт на право колективної власності ПЛ № 8 від 22.04.1997, на який посилається відповідач, не може вважатися належним доказом права колективної власності на спірну земельну ділянку. Також вказано, що відповідачем не надано доказів, що власником земельної ділянки є відповідна територіальна громада, на чому наполягає у своєму відзиві ГУ Держгеокадастру в Полтавській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Третя особа не забезпечила явку в судове засідання свого представника, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що 01.10.2018 року за вх. № Б-14232/0/25-18 до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надійшла заява ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населеного пункту /а.с. 33-34/.

12 жовтня 2018 року начальник ГУ Держгеокадастру у Полтавській області листом №8626/0/26-18 повідомив позивача про те, що ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розробку проектної документації, оскільки відповідна земельна ділянка площею 2,00 га за інформацією відділу у Кременчуцькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відноситься до земель колективної власності /а.с. 20/.

Позивач, розцінюючи такі дії як протиправну бездіяльність, звернувся до суду за захистом порушеного права.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Висновки щодо правозастосування

Суд враховує, що частина сьома статті 118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Разом з тим статтею 118 Земельного кодексу України не визначено прямого обов'язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа, тощо.

Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333 (далі - Положення №333).

Пунктом 8 Положення №333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до підпункту 11 пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 №34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб'єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Відсутність же належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області про не/надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом строку розгляду клопотання особи, незважаючи на факт надіслання відповідачем заявнику листа від 12 жовтня 2018 року № 8626/0/26-18, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Суд, з огляду на вищезазначене, вважає, що лист відповідача від 12 жовтня 2018 року № 8626/0/26-18 у відповідь на заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за змістом та формою не може вважатися "рішенням про відмову" у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені Земельним кодексом України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача суд визнає зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області прийняти відповідне рішення, тобто рішення про надання або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Зі змісту листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 12 жовтня 2018 року № 8626/0/26-18 встановлено, що підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою була інформація, надана відділом Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області. Відповідно до такої інформації, земельна ділянка, визначена ОСОБА_3, відноситься до земель колективної власності - згідно з державним актом на право колективної власності на землю, виданого КСП "Ім. Щорса". Таким чином, зважаючи на те, що земельна ділянка є колективною власністю, відповідач вважав, що не має права нею розпоряджатися.

Оцінюючи такі доводи відповідача, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Таким чином, Конституція України передбачає наступні форми власності: приватну, державну та комунальну.

Глава 23 Цивільного кодексу України передбачає наявність також приватної, державної та комунальної власності.

Статтею 78 Земельного кодексу України передбачено, що земля в Україні може перебувати лише у приватній, комунальній та державній власності.

Отже, діюче законодавство України не передбачає існування колективної власності.

Судом, як і сторонами у справі, не виявлено жодних вказівок на існування прав на спірну земельну ділянку у жодного правонаступника КПС "Ім.Щорса"; а також будь-яких інших прав будь-яких інших суб"єктів, окрім держави.

Посилання відповідача у відзиві на п. 21 Перехідних положень Земельного кодексу України, відповідно до якого з 01.01.2019 землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, вважаються власністю територіальних громад, суд не приймає до уваги, оскільки, позивачем оскаржується бездіяльність, що мала місце до набрання чинності цим Законом.

Крім того, суд зауважує на твердження відповідача, викладене у відзиві, що суду не надано доказів того, що спірна земельна ділянка передана на баланс відповідної територіальної громади.

Отже, посилання у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 12 жовтня 2018 року № 8626/0/26-18 на те, що земельна ділянка, площею 2 га на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, є об`єктом права колективної власності, суд вважає безпідставним.

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_3 повністю.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги те, що позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. і суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сума судових витрат зі сплати судового збору, яка підлягає присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, складає 768 грн 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 39767930), третя особа: Кам'янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області (вул. Миру, б.19, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні заяви ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) від 28 вересня 2018 року (зареєстрована 01.10.2018 за № Б-14232/0/25-18) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, земля сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36038, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) від 28 вересня 2018 року (зареєстрована 01.10.2018 за № Б-14232/0/25-18) та вирішити питання про надання або відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населених пунктів з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36038, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 768 грн 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у разі проголошення скороченого рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2019 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков