Справа № 0840/3529/18
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3529/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., розглянувши у м. Дніпро у порядку письмового провадження апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року в адміністративній справі №0840/3529/18 (головуючий суддя у 1 інстанції Стрельнікова Н.В., повний текст рішення складено 13.12.2018 року)

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в розрахунку позивачу пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 29 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування та п. 4-4 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії та відмови у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій;

- призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 29 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування та п. 4-4 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016рр.) та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з урахуванням підвищення передбаченого ч. 3 ст. 29 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування за більш пізній вихід на пенсію, на 15%, починаючи з 31.07.2017 року;

- виплатити позивачу грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, з урахуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, 2014-2016 роки.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що з 14.07.2010 року позивач перебував на обліку в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, однак після призначення пенсії продовжував працювати, з його заробітної плати сплачувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. 27.07.2017 року позивач набув право на пенсію за віком, у звязку з чим 31.07.2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, але відповідачем переведено на пенсію за віком із урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35%, чим порушено права позивача. Також відповідачем протиправно відмовлено у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справ, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у задоволені апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває з 2010 року на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України м. Запоріжжя у звязку з призначенням їй пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, як працівнику освіти.

31.07.2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного Фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком.

ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного Фонду України м. Запоріжжя від 07.08.2018 року № 295/Л-9 зазначено, що на підставі її особистої заяви від 03.07.2017 року управлінням було застосовано норму ч.3 ст. 45 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та з зазначеної дати переведено на пенсію за віком. При переведенні розмір пенсії розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2009 рік. Коефіцієнт страхового стажу визначений з урахуванням кратності 1,35%. З 01.10.2017 року пенсію позивача перераховано за матеріалами пенсійної справи із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 рр. та величини оцінки страхового стажу 1%.

Статтею 9 Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно із статтею 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що Законом №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

11.10.2017 року набув чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 року №2148-VIII, яким внесено зміни до Закону №1058-ІV.

Відповідно до положень пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Згідно з абзацом 2 пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Частиною першою статті 25 Закону №1058-ІV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = -----------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Як свідчать матеріали справи, на підставі заяви ОСОБА_1 31.07.2017 року відповідачем вже було застосовано норму ч.3 ст.45 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та з зазначеної дати переведено на пенсію за віком.

З 01.10.2017 року позивачу проведено перерахунок пенсії за матеріалами, які містяться в пенсійній справі із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні в розмірі 3764,40 грн. з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%.

Згідно документів пенсійної справи, на момент введення в дію Закону №2148 страховий стаж позивачки складав 40 років 6 місяців, коефіцієнт стажу склав 0,40500; середньомісячний заробіток склав 6885,95 грн. із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки 3764,40 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки з 31.07.2017 року позивач отримує пенсію відповідно до Закону №1058, з 01.10.2017 року його пенсію перераховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 рр. та із застосуванням коефіцієнту страхового стажу 1% відповідно до п.4-3 Прикінцевих положень Закону України №1058, а тому позивач безпідставно просить застосувати коефіцієнт страхового стажу у розмірі 1,35%.

Згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно із п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2011р. № 1191 "Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати" грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З огляду на зазначені норми та враховуючи ті обставини, що в матеріалах справи наявна довідка ОСОБА_2 УПФУ №3979 від 12.09.2018 року (а.с. 45) про отримання позивачем пенсії за період з 14.07.2010р. по 31.08.2010р. у сумі 2267,34 грн., колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що підстав для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування немає.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач не має право на підвищення пенсії передбаченого ч.3 ст.29 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за більш пізній вихід на пенсію на 15%, оскільки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, набула право на призначення пенсії за віком з 26.07.2017 року у віці 58 років, саме з досягненням якого останній і була призначена пенсія з 31.07.2017 року.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно зясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року в адміністративній справі №0840/3529/18 (головуючий суддя у 1 інстанції Стрельнікова Н.В., повний текст рішення складено 13.12.2018 року) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року в адміністративній справі №0840/3529/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва