Справа № 755/4308/19
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2019-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/4308/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Худякова Н.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача Безушко О.В,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу № 755/4308/19 за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України,-

У С Т А Н О В И В:

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області звернулося до суду з адміністративним позовом у якому просить примусово видворити з території України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та затримати з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на шість місяців.

Вимоги мотивує тим, що 14.05.2018 року працівниками УБЗПТЛ ГУНП в м. Києві був виявлений громадянин Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: проживав без документів, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений строк.

Громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_2 пояснив, що він прилетів в Україну 10.02.2018 року з приватною метою, кордон перетнув через КПП «Бориспіль». Після закінчення дозволеного строку перебування в Україні своєчасно не виїхав. Проживає за рахунок коштів отриманих від підробіток на ринку. Документи на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні або дозволу на імміграцію в Україну не оформляв. Для продовження строку перебування в Україні в органи міграційної служби не звертався. Приймаючої сторони, близьких родичів та власного житла в Україні не має. Паспортного документу при собі також не має.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України працівниками ГУДМС України в м. Києві стосовно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн.

14 травня 2018 року стосовно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження, зобов'язано залишити територію України не пізніше 28.05.2018 року та заборонено в'їзд в Україну строком на три роки до 14.05.2021 року.

Вказане рішення відповідачем виконано не було та територію України він не залишив. Невиконання рішення пояснив відсутністю паспортного документа та коштів для звернення до консульської установи та придбання авіаквитка до країни походження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2019 року відкрите провадження у справі та судовий розгляд призначений на 15.03.2018 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов та викладені у ньому обставини, просив задовольнити позовні вимоги, додатково пояснив, що співробітниками управління державної міграційної служби паспорти в іноземців не вилучаються, паспорт відповідача в Центральному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області не знаходиться.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Також пояснив, що у нього невідомою йому особою було вилучено паспорт, а тому він позбавлений можливості покинути територію України.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи убачається, що під час перебування в Україні громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, вчинив адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим 14 травня 2018 року Головним управлінням ДМС у м. Києві було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 002298 за ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 гривень.

Відповідачем штраф в сумі 1 700 грн. сплачено не було.

14 травня 2018 року ГУ ДМС України в м. Києві прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зобов'язано його залишити територію України у термін до 28 травня 2018 року та заборонено в'їзд в Україну строком на 3 роки до 14.05.2021 року, проте вказане рішення відповідачем виконано не було.

Як пояснив сам відповідач, він є громадянин Республіки Азербайджан, на території України проживає без відповідних документів на право проживання в Україні, близьких родичів в Україні не має, за отриманням статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту на території України до органів ДМС України не звертався.

За нормою ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частинами 2, 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в'їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України. Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до ч. ч. 4, 5, 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Як визначено ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Згідно ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Відповідач не звертався до органів управління державної міграційної служби України із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

З огляду на встановлені обставини, враховуючи, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, досяг 18-річного віку, порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у відповідача відсутні документи на право перебування на території України, а також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у частині заявлених вимог про примусове видворення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за межі території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Нормою ч. 11 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У зв'язку з тим, що відповідач не має постійного місця проживання, у нього відсутні документи, що дають право на виїзд з України, у суду наявні підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та існує ризик його втечі, тому позовні вимоги про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України строком на шість місяців також підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 373 КАС України, суд вважає за можливе звернути рішення до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 15, 16, 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» від 25.06.2009 р. № 1, ст. ст. 2, 5, 6, 72-77, 90, 194, 211, 217, 271, 288, 289, 373 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою ідентифікації з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як на шість місяців.

Примусово видворити з України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Сторони справи:

Позивач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, місце знаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-а, ідентифікаційний .

Відповідач - ОСОБА_2, громадянин Республіки Азербайджан, адреса проживання: АДРЕСА_1.

Суддя