Справа № 855/81/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/81/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Лічевецького І.О.,

за участю:

секретаря Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправними дій та бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

Кандидат на пост Президента України ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії про визнання протиправними:

- бездіяльність щодо безконтрольності з боку Центральної виборчої комісії за виконанням окружними виборчими комісіями постанови від 18.02.2019 № 334 «Про заходи щодо забезпечення безпеки функціонування інформаційно-аналітичної системи "Вибори Президента України" Єдиної інформаційно-аналітичної системи "Вибори"» (далі - Постанова № 334);

- бездіяльність щодо не прийняття рішення у вигляді постанови щодо заходів щодо перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори", елементи якого встановлено в приміщеннях окружних виборчих комісій, вимогам із захисту інформації в Україні, які будуть здійснюватися робочими групами;

- бездіяльність щодо не прийняття рішення у вигляді постанови щодо кваліфікації та кількісного складу робочих груп, які мають здійснювати заходи щодо перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори", елементи якого встановлено в приміщеннях окружних виборчих комісій, вимогам із захисту інформації в Україні;

- дії щодо порушення порядку виконання Центральною виборчою комісією Постанови № 334 «Про заходи шодо забезпечення безпеки функціонування інформаційно-аналітичної системи "Вибори Президента України" Єдиної інформаційно- аналітичної системи "Вибори"» (далі - ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори").

Правова позиція позивача обґрунтована тим, що Центральна виборча комісія вчинила протиправну бездіяльність у вигляді відсутності відповідних контрольних заходів щодо виконання Постанови № 334, не визначено кількісного складу робочої групи, не визначено заходи, які робоча група має вчиняти щодо перевірки стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори", елементи якого встановлено в приміщеннях окружних виборчих комісій.

Позивачем вказано, що прийнята Центральною виборчою комісією Постанова № 334 призвела до того, що окружні виборчі комісії в більшій мірі при створені робочих груп щодо перевірки стану захищеності включали до таких робочих груп лише співробітників Служби Безпеки України, натомість відсутні співробітники Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, що безпосередньо мають повноваження щодо забезпечення формування та реалізації державної політики щодо захисту у кіберпросторі державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, кіберзахисту об'єктів критичної інформаційної інфраструктури, здійснює державний контроль у цих сферах.

Також, позивач зазначає про відсутність будь-яких гарантій того, що робоча група належним чином здійснить усі передбачені законом заходи щодо перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори", елементи якого встановлено в приміщеннях окружних виборчих комісій, вимогам із захисту інформації в Україні.

Відповідачем подано відзив на даний позов, в якому зазначено про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на те, що приймаючи Постанову № 334 Центральна виборча комісія як власник автоматизованої системи ЄІАС "Вибори" у встановленому порядку визначила завдання, а також коло суб'єктів їх виконання з урахуванням їх повноважень, визначених відповідним законодавством, а утворення робочих груп із забезпечення безпеки функціонування та перевірки стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори" віднесено до повноважень окружних виборчих комісій з виборів Президента України, а делегування співробітників Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Служби безпеки України до складу цих груп здійснюється на підставі відповідних приписів, наданих керівниками цих державних органів або керівниками їх регіональних органів (за їх згодою).

Крім того, у відзиві зазначено, що звинувачуючи Комісію у протиправній бездіяльності позивач не вказує яким законодавчим актом передбачено вчинення Комісією певних дій, про які він зазначає у своєму позові, та що подання позову свідчить про втручання позивача в дискреційні повноваження ЦВК.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, дослідивши матеріали та встановивши обставини справи, оцінивши доводи сторін, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Постановою Центральної виборчої комісії № 62 від 15.01.2019 ОСОБА_1 зареєстровано як кандидата на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31.03.2019.

06.03.2019 позивачем подано заяву до Центральної виборчої комісії з проханням надати інформацію щодо: встановлення у всіх виборчих комісіях елементів програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАЄ "Вибори"; створення ОВК робочих груп із забезпечення безпеки функціонування та перевірки стану захищеності програмно-технічного комплексу; складу з конкретним переліком осіб та співробітників Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Служби безпеки України, які входять до складу робочих груп; переліку заходів щодо перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу вимогам із захисту інформації в Україні, які будуть здійснюватися робочими групами.

11.03.2019 Центральною виборчою комісією надано відповідь на вказану заяву, де зазначено, що елементи програмно-технічного комплексу ІАС «Вибори Президента України» ЄІАС «Вибори» встановлено у всіх окружних виборчих комісіях з виборів Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року». При цьому повідомлення Центральної виборчої комісії окружними виборчими комісіями з виборів Президента України щодо створення робочих груп із забезпечення безпеки функціонування та перевірки стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС «Вибори Президента України» ЄІАС «Вибори» законодавством не передбачено, а отже Комісія не володіє інформацією «про склад з конкретним переліком осіб та співробітників Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Служби безпеки України (з обов 'язковим зазначенням їх посад та кваліфікації), які входять до складу робочих груп із забезпечення безпеки функціонування та перевірки стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори"».

Також, відповідачем вказано, що перелік заходів щодо перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу вимогам із захисту інформації в Україні, які будуть здійснюватися робочими групами, буде зазначено в протоколах аналізу результатів впровадження технічним та організаційних заходів зі створення комплексної системи захисту інформації ІАС «Вибори Президента України» ЄІАС «Вибори», які повинні бути подані до Центральної виборчої комісії до 29 березня 2019року включно.

Позивач, вважаючи, що в зв'язку з неналежним виконанням обов'язків Центральною виборчою комісією можливе порушення його прав та інтересів, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Позивачем вказано на протиправну бездіяльність у вигляді відсутності відповідних контрольних заходів щодо виконання Постанови № 334 та відсутність гарантій того, що робоча група належно здійснить передбачені законом заходи щодо перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори", елементи якого встановлено в приміщеннях окружних виборчих комісій, вимогам із захисту інформації в Україні.

26.03.1999 Центральною виборчою комісією було прийнято постанову № 24, якою схвалено Технічне завдання на проектування Єдиної інформаційно-аналітичної системи "Вибори".

Постановою Центральної виборчої комісії від 21.12.2001 № 60 затверджено Порядок надання, обробки, захисту та збереження інформації щодо підготовки та проведення виборів і референдумів в Україні з використанням засобів Єдиної інформаційно-аналітичної системи "Вибори".

Відповідно до розділу 1 Порядку обробка, захист та збереження інформації щодо виборів Президента України, народних депутатів України та всеукраїнських референдумів здійснюються з використанням засобів Єдиної інформаційно-аналітичної системи "Вибори" відповідно до чинного законодавства. Власником інформації, наданої Комісії суб'єктами надання інформації та отриманої після її обробки, як такої, що створена за рахунок коштів Державного бюджету України, є держава. Власником автоматизованої системи ЄІАС "Вибори" є Комісія.

Так, Центральною виборчою комісією з метою забезпечення безпеки функціонування ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори" було прийнято Постанову № 334 від 18.02.2019, якою доручено Окружним виборчим комісіям з виборів Президента України:

1) утворити робочу групу із забезпечення безпеки функціонування та перевірки стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори", до складу якої включити за їх згодою співробітників Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Служби безпеки України на підставі відповідних приписів, наданих керівниками цих державних органів або керівниками їх регіональних органів;

2) забезпечити виконання робочою групою до 28 березня 2019 року включно заходів щодо перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори", елементи якого встановлено в приміщеннях окружних виборчих комісій, вимогам із захисту інформації в Україні;

3) за результатами перевірки, здійсненої робочою групою, скласти протокол аналізу результатів впровадження технічних та організаційних заходів зі створення комплексної системи захисту інформації ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори", який до 29 березня 2019 року включно подати до Центральної виборчої комісії;

4) забезпечити безпеку елементів ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори" та каналів зв'язку, задіяних для забезпечення її функціонування, що розташовані у приміщеннях окружної виборчої комісії, під час передачі відомостей про хід та результати голосування на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.

Колегія суддів враховує, що позивачем оскаржувалась Постанова № 334 в частині пунктів 1 - 3 резолютивної частини, проте рішенням Шостого апеляційного адміністративного позову від 25.02.2019 у справі № 855/53/19, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 01.03.2019, в задоволенні позову було відмовлено. Крім того, при розгляді справи № 855/53/19 колегія суддів Верховного Суду вказала, що Постанова № 334 прийнята за наявності на те обґрунтованих підстав та переслідувала легітимну мету, а саме: забезпечення належного рівня кібербезпеки та ефективного, безпечного функціонування ІАС «Вибори Президента України» ЄІАС «Вибори», що узгоджується з функціями та завданнями Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України і Служби безпеки України у сфері інформаційної безпеки держави, у зв'язку з чим, вимоги щодо визнання протиправною спірної постанови ЦВК в частині утворення робочих груп із залученням співробітників Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України і Служби безпеки України не ґрунтуються на належних правових підставах та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач, як на підставу звернення з даним позовом посилається на обов'язок відповідача, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про вибори Президента України», яким встановлено, що Центральна виборча комісія, крім повноважень, визначених Законом України "Про Центральну виборчу комісію", здійснює контроль за додержанням і однаковим застосуванням законодавства про вибори Президента України виборцями, окружними і дільничними виборчими комісіями та їх членами, органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами цих органів, підприємствами, закладами, установами, організаціями та їх посадовими особами, кандидатами на пост Президента України, їх представниками у Центральній виборчій комісії, довіреними особами, партіями - суб'єктами виборчого процесу, офіційними спостерігачами, громадськими організаціями. А відтак, з огляду на те, що Постанова № 334 від 18.02.2019 є нормативно-правовим актом, то ЦВК повинна забезпечити контроль за її виконанням.

Колегія суддів вказує на те, що позивачем не зазначено, який саме нормативно-правовий акт покладає на відповідача обов'язок з прийняття рішення у вигляді постанови щодо заходів перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори" та щодо кваліфікації та кількісного складу робочих груп.

Позивач не зазначає яким чином Центральною виборчою комісією порушено порядок виконання Постанови № 334, та яким актом законодавства встановлено такий порядок.

Досліджуючи питання наявності підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача в межах даних правовідносин, суд виходить з наступного.

Протиправна бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов'язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб'єкта владних повноважень, були об'єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але Фактично не були здійснені.

Положеннями ст.ст. 17, 18 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», ст. 25 Закону України «Про вибори Президента України» передбачено загальні повноваження відповідача, та повноваження щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України.

Дослідивши зазначені норми закону, колегія суддів приходить до висновку, що ані зазначеними нормами, ані іншими вимогами чинних нормативно-правових актів не встановлено обов'язку з боку відповідача щодо контролю за виконанням постанови в сфері перевірки відповідності стану захищеності зазначеного програмно-технічного комплексу шляхом вжиття заходів, про які зазначає позивач.

Колегією суддів встановлено, що Постанова № 334 не містить термінів щодо утворення робочих груп із забезпечення безпеки функціонування та перевірки стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори". Такі терміни не передбачено жодним іншим нормативно-правовим актом.

Суд звертає увагу на те, що в контексті імперативних приписів ч. 6 ст. 13 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», невиконання, неналежне, несвоєчасне виконання рішень Комісії тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що відповідач припустився протиправної бездіяльності щодо: безконтрольності за виконанням окружними виборчими комісіями постанови від 18.02.2019 № 334, не прийняття рішення у вигляді постанови щодо заходів щодо перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу, не прийняття рішення у вигляді постанови щодо кваліфікації та кількісного складу робочих груп.

В частині дослідження питання вжиття Центральною виборчою комісією заходів на виконання Постанови № 334, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України", Державна служба спеціального зв'язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв'язку, Національної системи конфіденційного зв'язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв'язку спеціального призначення, урядового фельд'єгерського зв'язку, а також інших завдань відповідно до закону.

Державна служба спеціального зв'язку та захисту інформації України виконує покладені на неї завдання у взаємодії з центральними органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, правоохоронними органами, підприємствами, установами та організаціями (частина перша статті 16 Закону України "Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України"). При цьому рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 855/53/19 встановлено, що форма взаємодії у вигляді створення робочих груп також є поширеною та незабороненою законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про службу безпеки" Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.

Служба безпеки України взаємодіє з державними органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, які сприяють виконанню покладених на неї завдань (стаття 8 Закону України "Про службу безпеки"). При цьому, як зазначено в рішенні Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі № 855/53/19, форма взаємодії у вигляді створення робочих груп є цілком припустимою та не забороненою законом.

Відтак, на виконання своїх функцій Центральною виборчою комісією надіслано Постанову № 334 окружним виборчим комісіям з виборів Президента України, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України та Службі безпеки України.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону виборчі комісії є спеціальними колегіальними органами, уповноваженими організовувати підготовку та проведення виборів Президента України і забезпечувати додержання та однакове застосування законодавства України про вибори Президента України.

Частиною першою статті 13 Закону України "Про Центральну виборчу комісію" встановлено, що рішення Комісії, прийняте в межах її повноважень, є обов'язковим для виконання всіма суб'єктами відповідного виборчого процесу.

Вказане свідчить про вжиття відповідачем достатніх та залежних від нього заходів, спрямованих на забезпечення безпеки функціонування та перевірки стану захищеності вказаного вище програмно-технічного комплексу.

Як вбачається з Постанови № 334, відповідачем встановлено терміни виконання вказаних у ній вимог - до 28.03.2019 та до 29.03.2019, що свідчить про передчасність вимог позивача, позаяк даний позов подано до настання визначених строків, а саме 15.03.2019. Дана обставина також доводить безпідставність посилань позивача на допущення протиправної бездіяльності ЦВК.

Відповідно до ч. 9 ст. 273 КАС України, суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою передбачено сплату судового збору за ставкою, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.).

За приписами ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З огляду на те, що при поданні даного позову судовий збір позивачем не було сплачено, та останнім заявлено чотири вимоги немайнового характеру, колегія суддів на виконання положень ст. 139 КАС України дійшла висновку про необхідність стягнення з позивача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3073,60 грн.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 143, 194, 241, 246, 250, 268, 269, 271, 272, 277, 278 КАС України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправними дій та бездіяльності.

Стягнути з кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду (р/р №1055, отримувач - УК у Печерському районі, код отримувача - 38004897, МФО - 899998) судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 3073,60 (три тисячі сімдесят три) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржено до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у дводенний строк в порядку, встановленому ч. 2 ст. 278 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя І.О. Лічевецький

Головуючий суддя Ісаєнко Юлія Анатоліївна

Судді: Лічевецький Ігор Олександрович

Земляна Галина Володимирівна