Справа № 826/12393/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 березня 2019 року № 826/12393/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної служби геології та надр України

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнати протиправною та скасувати постанову

В С Т А Н О В И В:

Державна служба геології та надр України звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Думанської А.Л. про закінчення виконавчого провадження № 54497744.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що оскаржувана постанова Відповідача є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки рішення суду боржником не виконано, а тому постанова про накладення штрафу прийнята правомірно та не підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 20.10.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судове засідання на 28.11.2017.

У судовому засіданні 28 листопада 2017 представник відповідача заявив клопотання щодо відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи, у зв'язку з чим, розгляд справи відкладено на 13.12.2017.

13 грудня 2017 року зв'язку з перебуванням судді Клименчук Н.М. на лікарняному, судове засідання відкладено на 24 січня 2018 року.

У судове засідання, призначене на 24 листопада 2018 року представники сторін не заявились, водночас, через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Зважаючи на неявку сторін у судове засідання, призначене на 24.01.2018 року, а також, враховуючи те, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, судом ухвалено продовжувати розгляд справи у порядку письмового провадження.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 р. №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.08.2017 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Думанською А.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54497744. Виконавче провадження відкрито з примусового виконання виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду № 826/18325/16 від 08.08.2017. Згідно постанови, боржником є Державна служба геології та надр України, стягувачем - ПАТ "Укрнафта".

20.09.2017 вказаним державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 54497744 прийнято постанову про накладення штрафу. Зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається про винесення 06.09.2017 постанови про відкриття виконавчого провадження та встановлення боржнику строку на виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Втім, боржником, у строк наданий на виконання, рішення суду не виконано. Внаслідок чого, за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, накладено на останнього штраф у сумі 10 200,00 грн.

Як зазначено позивачем, Державна служба геології та надр України вважає постанову про накладення штрафу протиправною та такою, що винесена з порушення норм Закону України "Про виконавче провадження", а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" (по тексту - Закон), та іншими нормативно-правовими актами (тут і по тексту відповідні нормативно-правові акти наведено в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 10 Закону N 1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону N 606-XIV виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до пункту 16 частини третьої вказаної статті Закону N 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що чинним законодавством на державного виконавця покладено обов'язок щодо вжиття передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також наділено повноваженнями стосовно накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Так, частиною першою статті 75 Закону N 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону).

Таким чином, передумовою накладення на боржника штрафу є невиконання останнім рішення суду у встановлений виконавцем строк.

Щодо обґрунтованості позовних вимог в контексті вмотивованості винесених постанов та доведеності з боку Державної служби геології та надр України, суд зазначає таке.

Як вбачається з наданої суду копії виконавчої провадження №54497744, 08 серпня 2017 року Київським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист №826/18325/16 про зобов'язання Державної служби геології та надр України продовжити строк дії та видати Публічному акціонерному товариству "Укрнафта":

спеціальний дозвіл № 832 від 31.03.1997 року на видобування корисних копалин Заводівського родовища на 20 років до 31.03.2037 року,

спеціальний дозвіл № 946 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Коржівського родовища на 20 років до 27.06.2037 року,

спеціальний дозвіл № 1038 від 12.08.1997 року на видобування корисних копалин Козіївського родовища на 20 років до 12.08.2037 року.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача в частині незаконності рішень судів у справі №826/18325/16, оскільки правову оцінку таким доводам може бути надано виключно судом касаційної інстанції під час розгляду касаційної скарги позивача.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент прийняття судом рішення у справі № 826/18325/16) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За змістом абзацу першого частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, з моменту набрання законної сили судовим рішенням по справі 826/18325/16, у Державної служби геології та надр України виник обов'язок виконати рішення.

08 серпня 2017 року ПАТ "Укрнафта" звернулось до Відділу з примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про прийняття вказаного вище виконавчого листа до примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. від 06 вересня 2017 року відкрито виконавче провадження №54497744 з примусового виконання виконавчого листа №826/18325/16, якою зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з останнього виконавчий збір та роз'яснено порядок оскарження дій державного виконавця.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 вересня 2017 року направлено на адресу Державної служби геології та надр України у порядку, встановленому діючим законодавством України.

У зв'язку з відсутністю станом на 06 вересня 2017 року у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. відомостей щодо виконання боржником судового рішення №826/18325/16, останньою, в рамках виконавчого провадження №554497744, винесено постанову від 06 вересня 2017 року про накладення на Державну службу геології та надр України штрафу у розмірі 5100,00 гривень.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь - які відомості станом на 06 вересня 2017 року щодо добровільного виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2017 року, на підставі якої судом видано виконавчий лист №826/18325/16 та відкрито виконавче провадження № 554497744.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що оскільки Державною службою геології та надр України, в порушення пункту 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 вересня 2017 року, не виконано судове рішення у добровільному порядку протягом 10 робочих днів, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанська А.Л. при винесенні постанови про накладення штрафу від 20 вересня 2017 року в рамках примусового виконання виконавчого листа №826/18325/16, діяла в межах наданих їй повноважень, в порядок та спосіб, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Окремо, зважаючи на підставу позову, яка, по суті, зводиться до незгоди позивача з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2017 та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017, суд, в аспекті викладеної підстави позову, зауважує, що оскарження до суду касаційної інстанції відповідних рішень судів не свідчить про протиправність винесення ДВС постанов (від 06.09.2017 р. та від 20.09.2017 р.).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, у відповідності до положень частини 2 статті 2 КАС України, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На переконання суду, позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Статтею 79 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, з огляду на чинність постанови від 06.09.2017 ВП №554497744 про відкриття виконавчого провадження, зважаючи, що позивачем не зазначено, в чому саме полягає протиправність постанови від 20.09.2017 ВП № 554497744 про накладення штрафу в аспекті порушень норм Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, за викладених у позові підстав, є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 72-78, 241-246, 268-271, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державної служби геології та надр України відмовити .

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суддя Н.М. Клименчук