Справа № 2040/7102/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 р. Справа № 2040/7102/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.11.18 року по справі № 2040/7102/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" ( далі позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області ( далі відповідач) в якому просило суд зобов'язати ГУДФС України в Харківській області прийняти уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року, з додатками, з введенням до інформаційних баз даних Державної фіскальної служби України відповідних відомостей; визнати протиправним та скасувати рішення ГУДФС України в Харківській області № 2110 від 06.08.2018 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість з моменту його прийняття; зобов'язати ГУДФС вчинити дії щодо поновлення реєстрації ТОВ " Торгівельний дім "Агросвіт" як платника податку на додану вартість з дня анулювання реєстрації, а саме з 06.08.2018 року, з усіма відповідними показниками .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року позов задоволено.

Зобов'язано ГУДФС в Харківській області прийняти уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року, з додатками ТОВ "Торгівельний дім "Агросвіт" (), з введенням до інформаційних баз даних Державної фіскальної служби України відповідних відомостей.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУДФС в Харківській області № 2110 від 06.08.2018 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Торгівельний дім "Агросвіт" () з моменту його прийняття.

Зобов'язано ГУДФС в Харківській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації ТОВ " Торгівельний дім "Агросвіт" () як платника податку на додану вартість з дня анулювання реєстрації, а саме з 06.08.2018 року, з усіма відповідними показниками.

Стягнено на користь ТОВ "Торгівельний дім "Агросвіт" () за рахунок бюджетних асигнувань ГУДФС у Харківській області () судовий збір у розмірі 5286 (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволення адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовані приписи п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України. Також заявником зазначено, що рішення № 2110 від 06.08.2018 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість є законним у зв'язку з тим, що платник податків протягом 12 послідовних податкових місяців подавав контролюючому органу декларації з податку на додану вартість які свідчать про відсутність постачання/ придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач як платник податків протягом спірного періоду перебував та перебуває на обліку в Київській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Харківській області та з 01.08.2012 року зареєстрований платником податку на додану вартість з присвоєнням індивідуального податкового номера 14.

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 06.08.2018 року № 2110 (форма № 6-РПДВ) з 06.08.2018 року на підставі пп. «г» п. 184.1 ст.184 Податкового кодексу України реєстрацію платника податку на додану вартість анульовано.

Правовою підставою для прийняття рішення зазначено те, що позивач не подає та/або подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців (з липня 2017 року до червня 2018 року), які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкових зобов'язань чи податкового кредиту. Вказане рішення прийняте відповідачем на підставі: довідки від 06.08.2018 року №963/121.

Не погоджуючись позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що рішення суб'єкта владних повноважень не містять чіткої підстави його прийняття (зазначені дві підстави зі словами «подає, не подає»), що свідчить про його складання з порушенням п. 5.6 розд. V Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130, отже рішення ГУДФС в Харківській області № 2110 від 06.08.2018 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Торгівельний дім "Агросвіт" () є протиправним та підлягає скасуванню з моменту його прийняття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, порядок та випадки анулювання реєстрації особи як платника податку на додану вартість закріплений в ст. 184 ПК України, а безпосередньо процедура реєстрації та анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.11.2014 № 1130, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за № 1456/26233 (далі по тексту - Положення № 1130).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем укладено договір про визнання електронних документів від 04.12.2017 року № 041220172 та за період з липня 2017 року по червень 2018 року подано до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість: за лютий 2018 року отримана контролюючим органом 07.08.2018 року; за березень 2018 року отримана контролюючим органом 08.08.2018 року; за квітень 2018 року отримана контролюючим органом 21.05.2018 року; за травень 2018 року отримана податковим органом 20.06.2018 року та за червень 2018 року отримана контролюючим органом 07.08.2018 року, що підтверджується квитанціями № 2, які містяться у матеріалах справи.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 року в адміністративній справі 820/11513/15 визнано протиправними дії ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області щодо відмови в реєстрації розрахунків №№1-83 від 15.09.2015 р., №1-56 від 16.09.2015 р., №1-29 від 22.09.2015 р., №1-69 від 24.09.2015 р. коригування кількісних і якісних показників до податкових накладних на суму ПДВ 20541666,66 грн.; зобов'язано ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області зареєструвати розрахунки №№1-83 від 15.09.2015 р., №1- від 16.09.2015 р., №1-29 від 22.09.2015 р., №1-69 від 24.09.2015 р. коригування кількісних і якісних показників до податкових накладних від 25.06.2015 р. №200-242 на суму ПДВ 20541666,66 грн., виписаних ТОВ "ТД "Агросвіт" в Єдиному реєстрі податкових накладних та скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС в Харківській області від 04.12.2015 р. № та №.

Судом встановлено, що після виконання рішення суду від 14.12.2015 року у справі № 820/11513/15 та реєстрації розрахунків №№ 1-83 від 15.09.2015 року, коригування кількісних і якісних показників до податкових накладних на суму ПДВ 20541666.66 грн. контролюючим органом не проведено, що мало наслідком не збільшення реєстраційного ліміту позивача, неможливість реєструвати податкові накладні та як наслідок формувати податкові декларації з податку на додану вартість з відповідними показниками, відповідно до п.2001.3 ст.2001ПК України.

Із долучених до матеріалів справи документів, вбачається, що протягом спірного періоду позивач здійснював господарські операції з придбання послуг, що підтверджується податковою накладною № 54571 від 24.11.2017 року на загальну суму з урахуванням ПДВ 6.00 грн., в тому числі ПДВ 1.00 грн. зміст господарської операції: обробка даних та видача сертифікату відкритого ключа ЕЦП для юридичної особи .

Вказана податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідними квитанціями, які містяться у матеріалах справи.

Сума податкового кредиту за вказаною податковою накладною включена до уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року і в подальшому відображена у додатку № 2 до податкової декларації за серпень 2018 року, який є невід'ємною частиною вказаної податкової декларації (п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України).

Пунктом 3.1 розд. 3 "Реєстрація платників податку на додану вартість" зазначеного Положення, реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора.

Особа є зареєстрованою платником ПДВ з відповідної дати реєстрації, внесеної до Реєстру. Реєстрація платника ПДВ є анульованою з дати виключення цього платника ПДВ з Реєстру згідно з розділом V цього Положення.

Пунктом 5.5 розд. 5 "Анулювання реєстрації платників податку на додану вартість" зазначеного Положення встановлено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного контролюючого органу.

Відповідно до пп. "г" п. 184.1 ст. 184 ПК України та пп. "г" п. 5.1 розд. 5 Положення № 1130 , реєстрація особи як платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадку, якщо особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених положень п.п."г" п.п.184.1. ст.184 ПК України пп. "г" п. 5.1 розд. 5 Положення № 1130 вбачається, що анулювання за даним пунктом можливо за наявності однієї чи двох обставин: - якщо платник податку протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з податку на додану вартість та/або якщо платник податку подає таку декларацію, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Враховуючи встановлене, позивач протягом спірного періоду декларував податкові зобов'язання та податковий кредит і мав за останні 12 календарних податкових місяців обсяги оподатковуваних операцій, що свідчать про придбання послуг.

Згідно з п. 5.6 розд. V Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130 рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ (додаток 5), яке складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником (заступником керівника або уповноваженою особою) контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган правовою підставою для прийняття оскарженого рішення зазначив те, що позивач «протягом 12 послідовних податкових місяців подає/не подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з липня 2017 року по червень 2018 року, з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту».

Матеріалами справи підтверджується, що рішення суб'єкта владних повноважень не містять чіткої підстави його прийняття (зазначені дві підстави зі словами «подає, не подає»), що свідчить про його складання з порушенням п. 5.6 розд. V Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що рішення ГУДФС в Харківській області № 2110 від 06.08.2018 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Торгівельний дім "Агросвіт" () є протиправним та підлягає скасуванню з моменту його прийняття.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у спірному випадку відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, передбачений Законом.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відтак, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Так, як визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі. Відповідач, субєкт владних повноважень, не довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення та наказу.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається. Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року по справі № 2040/7102/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 15.03.2019 року