Справа № 725/1481/19
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/1481/19
Номер провадження 2-а/725/39/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

За участю секретаря: Майстрюк В.О.

Представника позивача: Кузика Р.В.

відповідача: ОСОБА_2

перекладача: Симанців О.І., Нідхі Піллаі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративний позов Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської республіки Пакистан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання іноземця з метою його ідентифікації, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до громадянина Ісламської республіки Пакистан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання іноземця з метою його ідентифікації.

В адміністративній позовній заяві позивач посилався на те, що громадянина Ісламської республіки Пакистан ОСОБА_2 було передано 15.03.2019 року о 13 год. 00 хв. у ході проведення прикордонно-представницької зустрічі із представниками прикордонної поліції Румунії. Вказаного громадянина було затримано представниками прикордонної поліції Румунії 13.03.2019 року за незаконний перетин державного кордонну із України до Румунії, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, без документів, що посвідчують його особу, на напрямку 874 прикордонного знаку, на відстані 1000 метрів від лінії державного кордону, що на ділянці відповідальності відділення прикордонної служби «Куликівка» відділу прикордонної служби «Порубне».

Того ж дня іноземця було затримано на термін до трьох діб на підставі ст.263 КпАП України.

У ході з'ясування обставин вчиненого правопорушення, відповідач пояснив, що у зв'язку із складною політичною та економічною обстановкою в його країні походження він приблизно півтора місяці тому прибув до України незаконно з території Російської Федерації. У подальшому, ОСОБА_2 разом з іншими іноземними громадянами мав намір незаконно потрапити до країн західної Європи та 13.03.2019 року незаконно перетнули державний кордон України з Румунією.

Будь-яких документів, які підтверджують законність перебування відповідача на території України, а також достатніх коштів, необхідних для виїзду за межі території України у ОСОБА_2 не має.

Просив суд прийняти рішення про примусове видворення громадянина республіки Пакистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Також просив затримати громадянина республіки Пакистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на термін шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 13 год. 00 хв. 15.03.2019 року.

Ухвалою суду від 18.03.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду на 12 год. 40 хв. 18.03.2019 року.

Відзиву на позов відповідачем подано не було.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, за змістом п. 14 ч.1 ст. 1 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Як було встановлено судом, 13.03.2019 року ОСОБА_2 було затримано на відстані 1000 метрів від лінії державного кордону, що на ділянці відповідальності відділення прикордонної служби «Куликівка» відділу прикордонної служби «Порубне» та 15.03.2019 року передано представниками прикордонної поліції Румунії. У зв'язку із порушенням законодавства України із прикордонних питань, на підставі ст. 263 КУпАП відповідача було затримано на термін до трьох діб. Зазначена обставина підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 15.03.2019 року.

При цьому будь-яких документів у нього, що посвідчують його особу виявлено не було, а також не встановлено законних підстав його перебування на території України. Зі слів відповідача він прибув на територію України законно.

Звертаючись до суду з позовом, позивач керувався тим, що іноземець порушив законодавство України з прикордонних питань.

Пунктом 1 частини 1 статті 15 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що в'їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Ст. 30 ч. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з ч.3 ст. 26 Закону №3773-VI один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту державного кордону.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону №3773-VI).

Як було встановлено судом, рішенням Чернівецького прикордонного загону від 15.03.2019 року ОСОБА_2 було зобов'язано залишити територію України у термін до 17.03.2019 року.

Аналізуючи наведені вище положення Закону, суд приходить до висновку, що примусове видворення окрім загального правила, визначеного у ст. 30 Закону, можливе у випадку якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання рішення про його примусове повернення чи були затримані за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску.

У пункті 1.6. Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція № 353/271/150) зазначено, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено вичерпний обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Як було встановлено судом, у іноземця ОСОБА_2 відсутні документи, які ідентифікують його особу, що унеможливлює вирішення питання про законні підстави його подальшого перебування на території України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 90 КАС України).

Проте позивачем не було вжито жодних заходів з метою встановлення особи відповідача та перевірки обставин його в'їзду на територію України.

З урахуванням наведеного та враховуючи те, що у відповідача відсутній паспортний документ чи інший документ, що надає йому право на перебування на території України на законних підставах, а також на виїзд з території України, та на підставі якого можливо встановити його особу, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 241-246, 272, 289, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання - задовольнити частково.

Затримати громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його ідентифікації його особи, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном до 6 (шести) місяців.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька