Справа № 460/213/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2019 року м. Рівне №460/213/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДУ "Городищенська виправна колонія (№96)"
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" про визнання ненадання відповіді на заяву від 05.11.2018 бездіяльністю та порушенням прав позивача та зобов'язання надати відповідь на письмову заяву від 05.11.2018.

Ухвалою від 04.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2018 позивач звернувся з письмовою заявою до начальника Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)". Не отримавши на вказану заяву відповіді, в грудні 2018 року позивач звернувся з заявою, яку подав через мережу Інтернет зі своєї електронної поштової скриньки, та в якій просив надати відповідь на попереднє звернення від 05.11.2018. Зазначено, що в січні 2019 відповідач надав відповідь на електронне звернення, в якому зауважив, що воно подано не в належному вигляді (не підписано). Разом з тим, жодної відповіді на заяву позивача від 05.11.2018 посадовими особами відповідача позивачу надано не було. Вважає такі дії відповідача протиправним та необґрунтованими, а тому просив позов задовольнити повністю.

21.02.2019 на адресу суду надійшов відзив Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" (а.с.15-17), в якому відповідач позов не визнав. На обґрунтування своїх заперечень зазначено, що 05.11.2018 позивачем на адресу адміністрації установи була подана письмова заява, надіслана поштою. Повідомлено, що на вказану заяву було надано відповідь від 20.11.2018 з проханням роз'яснити та оцінити дії засудженого ОСОБА_1 щодо вимог кримінально-виконавчого законодавства, адже вище вказана заява надійшла листом без супровідного листа адміністрації Державної установи "Дрогобицька виправна колонія (№40)". Зазначено, що позивач при направленні заяви від 05.11.2018 порушив вимоги кримінально-виконавчого законодавства та не направив заяву через адміністрацію Державної установи "Дрогобицька виправна колонія (№40)", у зв'язку з чим був позбавлений можливості на розгляд даного звернення. Щодо звернення позивача 29.12.2018, направленого з використанням мережі Інтернет з проханням надати відповідь на заяву від 05.11.2018, то відповідач зауважив, що у відповідь на це звернення позивачу було рекомендовано звернутися з письмовою заявою до адміністрації Державної установи "Дрогобицька виправна колонія (№40)" з проханням відсканувати власноруч написане звернення з підписом для подальшого направлення зі своєї зареєстрованої у встановленому порядку електронної пошти, оскільки надіслане 29.12.2018 звернення не містило підпису позивача. З огляду на це, сторона відповідача вважає, що діяла на підставі, в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством, а тому просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Державній установі "Дрогобицька виправна колонія (№40)".

05.11.2018 позивач звернувся з письмовою заявою до начальника Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)", в якій вказав, що в період з 01.01.2015 по 01.10.2018, позивач, відбуваючи покарання в Державній установі "Городищенська виправна колонія (№96)", користувався послугами глобальної мережі Інтернет, за що з його особового рахунку стягувалася плата шляхом зняття грошей. У зв'язку з цим просив роз'яснити в письмовій формі, яку суму грошей складають витрати, визначені п.11 Поряду організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3233/5 від 19.10.2017; якими саме законами чи законодавчими актами України встановлений саме такий розрахунок (а.с.21).

08.11.2018 у зв'язку з надходженням цієї заяви Державною установою "Городищенська виправна колонія (№96)" було заведено реєстраційно-контрольну картку та передано на виконання в структурний підрозділ ПЕВ та ВФЗ та БО (а.с.20).

Як вбачається зі змісту цієї картки, результат вирішення звернення позивача від 05.11.2018 - "не підлягає розгляду" (а.с.20, зворотній бік).

Так, листом начальника Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)"від 20.11.2018 за №30/08/23-18/В-17 начальника Державної установи "Дрогобицька виправна колонія (№40)" повідомлено, що 08.11.2018 до адміністрації державної установи надійшло звернення ОСОБА_1, яке датоване 05.11.2018. Згідно з наказом Міністерства юстиції №2823/5 від 28.08.2018 "Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань" розділу ХІІІ п.1 (відправлення засудженими листів проводиться без обмеження їх кількості і тільки через адміністрацію установи) та розділу ІІІ п.1 абз.3 (пропозиції, заяви, скарги, адресовані до державних органів і громадських організацій та посадовим особам, адміністрація установи виконання покарань супроводжує листами), тому дане звернення залишене без розгляду. В зв'язку з цим, просили надати оцінку діям засудженого ОСОБА_1 згідно з вимогами кримінально-виконавчого законодавства (а.с.22).

29.12.2018 у зв'язку з не надходженням відповіді на його звернення від 05.11.2018, позивач звернувся до начальника Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" з заявою про надання відповіді на заяву від 05.11.2018, яку подав через мережу Інтернет, надіславши зі своєї електронної поштової адреси (а.с.23).

У відповідь на заяву позивача від 29.12.2018, листом від 11.01.2019 за №30/08/153 Державна установа "Городищенська виправна колонія (№96)" повідомила, що електронний лист засудженого ОСОБА_1 від 29.12.2018 зареєстрований та розглянутий адміністрацією установи. Просили звернути увагу на вимоги законів України "Про звернення громадян", "Про електронні документи та електронний документообіг" та КВК України в частині направлення листів електронною поштою. Рекомендували запропонувати засудженому ОСОБА_1 звернутися з письмовою заявою до адміністрації Державної установи "Дрогобицька виправна колонія (№40)" з проханням відсканувати власноруч написане звернення з підписом для подальшого направлення зі своєї зареєстрованої у встановленому порядку електронної скриньки або оформити власноручно написане звернення та направити через адміністрацію, як те регламентує кримінально-виконавче законодавство. Зазначили, що при дотриманні вищезгаданих вимог, керівництвом Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" засудженому ОСОБА_1 буде надано відповідь у встановлені законом строки (а.с.24).

Не погодившись з правомірністю дій відповідача щодо надання відповіді на звернення від 05.11.2018, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право на отримання, зберігання та поширення інформації. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, а також забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, регулюються Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Вимоги до звернення встановлені статтею 5 вказаного Закону, де зазначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно із ст.16 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до ст.18 цього Закону, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

В силу вимог статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до ч.1 ст.8 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені мають право звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об'єднань. Відповідні звернення (кореспонденція) подаються до адміністрації установи виконання покарань. Про отримання адміністрацією звернення (кореспонденції) засудженому видається талон-підтвердження. Протягом трьох діб (а у випадках, встановлених законодавством, протягом однієї доби) з часу видачі талона-підтвердження зазначене звернення (кореспонденція) направляється адресату.

Листування та направлення пропозицій, заяв і скарг здійснюються у порядку, встановленому пунктом 1 розділу IІІ, пунктом 1 розділу ХІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 за № 2823/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 №1010/32462.

Так, засуджені мають право подавати пропозиції, заяви та скарги в усній чи письмовій формі від свого імені. Письмові пропозиції, заяви та скарги направляються за належністю через адміністрацію установи виконання покарань. Вони реєструються в канцелярії установи виконання покарань і не пізніше ніж у триденний строк відправляються адресатам.

Пропозиції, заяви та скарги, адресовані до державних органів і громадських організацій та посадовим особам, адміністрація установи виконання покарань супроводжує листами.

Як встановлено судом, позивач звернувся до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" із заявою в порядку Закону України "Про звернення громадян" 05.11.2018.

При цьому, позивачем стверджено, а відповідачем не спростовано, що вказане звернення направлялось саме через адміністрацію Державної установи "Дрогобицька виправна колонія (№40)", про що фахівцем за виконанням режимних вимог ОВ ДВК 40 Протещак В.О. видано ОСОБА_1 талон-підтвердження №75 від 06.11.2018.

Та обставина, що заява ОСОБА_1 надійшла до аресата 08.11.2018 без супровідного листа адміністрації установи, де відбуває покарання позивач, тобто Державної установи "Дрогобицька виправна колонія (№40)", не могла бути покладена в основу залишення такого звернення громадянина без розгляду, позаяк абсолютно не залежала від волі позивача.

Більше того, про даний факт позивача взагалі не було повідомлено, натомість відповідач направив листа начальнику Державної установи "Дрогобицька виправна колонія (№40)", в якому просив надати оцінку діям засудженого ОСОБА_1. згідно вимог кримінально-виконавчого законодавства.

Таким чином, відповідач жодної відповіді за результатами розгляду заяви позивача від 05.11.2018, заявнику не надав і про результати його звернення в жодний спосіб його не повідомив.

Щодо звернення позивача 29.12.2018, направленого з використанням мережі Інтернет, то суд зауважує, що законодавство не вимагає застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення. Більше того, по своїй суті зазначена заява не є окремим зверненням, позяак містить лише прохання надати відповідь на попереднє звернення від 05.11.2018.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що Державна установа "Городищенська виправна колонія (№96)", не надавши ОСОБА_1 жодної відповіді на його звернення від 05.11.2018, діяла не на підставі, не в межах та не у спосіб, передбачені чинним законодавством, а отже вчинила протиправно.

З огляду на це, для відновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача слід здійснити шляхом зобов'язання Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" надати відповідь за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 05.11.2018.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, а відтак суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд зазначає наступне.

Частиною першою цієї статті передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Правові підстави для застосування статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" (с.Городище, Рівненський район, Рівненська область,35341, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)", яка полягає у не наданні ОСОБА_1 відповіді на звернення від 05.11.2018.

Зобов'язати Державну установу "Городищенська виправна колонія (№96)" надати ОСОБА_1 відповідь за результатами розгляду звернення від 05.11.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 04 березня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.