Справа № 1340/5004/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/795/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Пліша М.А.

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року (головуючий суддя Ланкевич А.З., м.Львів, повний текст складено 15.12.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.03.2018 року, оформлене у вигляді електронного документа про перерахунок пенсії, щодо зменшення позивачу нарахованих йому при призначенні пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці з 4612,31 грн. до 916,62 грн., суми грошового забезпечення для обчислення пенсії - з 13022,31 грн. до 9326,62 грн. та основного розміру пенсії - з 8724,95 грн. до 6248,84 грн.; зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплачувати з 27.07.2017 року пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 67 відсотків грошового забезпечення для обчислення пенсії, з урахуванням сум згідно поданої довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 03.05.2017 року №268/68 відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року в справі №461/6426/17, без виключення зі складу грошового забезпечення, з якого обчислена його пенсія, сум, зазначених у грошовому атестаті від 15.12.2015 року №1231, довідці Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 14.12.2015 року №2832, довідці ГУНП у Львівській області від 14.12.2015 року №2833, та здійснити йому виплату недоотриманої суми пенсії за період з 27.07.2017 року одним платежем, з урахуванням раніше проведених виплат. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп. Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання ГУ ПФУ подати до суду в місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення перерахунку пенсії, оформленого у вигляді електронного документа про перерахунок пенсії від 28.03.2018 року, в частині зменшення ОСОБА_1 нарахованих йому при призначенні пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці з 4612,31 грн. до 916,62 грн., суми грошового забезпечення для обчислення пенсії - з 13022,31 грн. до 9326,62 грн. та основного розміру пенсії - з 8724,95 грн. до 6248,84 грн. У задоволенні позовних вимог про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити дії - відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вважає, що ухвалюючи рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобовязання ГУ ПФУ до вчинення дій, яка є похідною від вже задоволеної, суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, неправильне застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а зроблені ним висновки не відповідають обставинам справи, мотивуючи тим, що відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про зобовязання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію з дати звернення за таким перерахунком, у відсотковому розмірі встановленому при її призначенні, з урахуванням сум згідно поданої довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області від 03 травня 2017 року № 268/68 відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року в справі № 461/6426/17, без виключення зі складу грошового забезпечення сум, які були ураховані відповідачем раніше при призначенні йомупенсії відповідно до грошового атестату від 15.12.2015 № 1231, довідки Ліквідаційної комісії від 14.12.2015 № 2832, довідки ГУНП від 14.12.2015 № 2833 та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії, суд першої інстанції помилково зробив висновок про те, що дана вимога спрямована на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 в справі № 461/6426/17, а суб'єкт владних повноважень у даному випадку не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення.

При цьому, суд першої інстанції не врахував основну обставину, яка вже була врахована ним раніше, як при вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у цій справі, так і при визнанні протиправними дій відповідача, а саме - позов у цій справі і позов в справі № 461/6426/17 мають абсолютно різні предмет і підстави.

Так, у справі № 461/6426/17 предметом позову було зобовязання відповідача здійснити перерахунок і виплату йому пенсії з урахуванням сум згідно додаткової довідки Ліквідаційної комісії від 03.05.2017 № 268/68, а підставою - відмова у такому перерахунку, оформлена листом ГУ ПФУ від 18.08.2017 № 1390/М-20.

Натомість, предметом позову в даній справі є дії відповідача під час перерахунку пенсії, а саме - виключення інших складових його грошового забезпечення, встановлених при призначенні пенсії основною довідкою Ліквідаційної комісії від 14.12.2015 № 2832 та довідкою ГУНП від 14.12.2015 № 2833, а підставою - рішення ГУ ПФУ від 28.03.2018 про такий перерахунок, оформлене у вигляді відповідного електронного документа.

Крім того, вважає, що судовим рішенням у справі № 461/6426/17 не досліджувалися обставини складових та розміру грошового забезпечення при призначенні йому пенсії згідно основних довідок, а лише наявність права на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням сум згідно додаткової довідки.

Отже, ГУ ПФУ хоч і на власний розсуд, але формально виконало рішення суду, здійснило перерахунок пенсії з урахуванням сум згідно додаткової довідки. Однак, при такому перерахунку відповідач протиправно виключив зі складу його грошового забезпечення ті його види, які раніше вже були враховані ним при призначенні пенсії, чим зменшив основний розмір пенсії та погіршив його становище. Тобто, такі дії відповідача утворили абсолютно нові правовідносини, які підлягали дослідженню і вирішенню в окремій адміністративній справі, через що ним і було подано новий адміністративний позов.

Зазначене підтверджується також ухвалою з питання розяснення судового рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2018 в справі № 461/6426/17. Зокрема, у своїй заяві про розяснення постанови суду від 31.01.2018 він просив суд розяснити, чи зобов'язане ГУ ПФУ здійснити перерахунок і виплату йому пенсії з урахуванням сум, зазначених у додатковій довідці, із включенням їх до загальної суми усіх складових грошового забезпечення, з якого була обчислена пенсія при її призначенні, чи при такому перерахунку відповідач має керуватись виключно тими складовими грошового забезпечення, які містяться тільки у вищевказаній довідці, з виключенням зі складу грошового забезпечення інших його видів, які вже були враховані ним раніше при обчисленні пенсії. Відмовляючи у задоволенні заяви про розяснення постанови суду, апеляційний суд в своїй ухвалі зазначив, що така постанова не припускає різного тлумачення, є чіткою із зазначенням підстав для перерахунку пенсії, а порушені ним питання стосуються адміністративних процедур, які застосовуються пенсійним органом при перерахунку пенсії та законодавства, яке він застосовує.

Визнаючи в резолютивній частині Рішення дії ГУ ПФУ щодо проведення перерахунку пенсії в частині зменшення нарахованих при її призначенні сум протиправними, суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення зокрема констатував: підтвердження матеріалами справи того факту, що при перерахунку пенсії відповідач безпідставно виключив з додаткових видів його грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням види і суми грошового забезпечення, що були встановлені при її призначенні довідками Ліквідаційної комісії від 14.12.2015 року №2832 та ГУ НП-від 14.12.2015 року №2833; безпідставність висновків відповідача про здійснення перерахунку пенсії тільки з урахуванням додаткової довідки, оскільки це суперечить постанові суду від 31.01.2018, відповідно до якої ГУ ПФУ зобов'язано здійснити такий перерахунок не з урахуванням довідки, а відповідно до ст. 43 Закону №2262 з урахуванням при цьому конкретних сум згідно із поданою довідкою для призначення пенсії, що утворює абсолютно інший зміст речення; обовязок відповідача враховувати не тільки суми одноразових видів грошового забезпечення згідно додаткової довідки, але й суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які вже були враховані ним відповідно до ст.43 Закону № 2262 при призначенні пенсії згідно довідок Ліквідаційної комісії від 14.12.2015 року №2832 та ГУНП від 14.12.2015 року №2833.

Тобто, обґрунтовано підтверджуючи протиправність дій відповідача, суд першої інстанції не вбачав жодних перешкод для прийняття з даного приводу відповідного рішення (що відповідає фактичним обставинам справи, з чим погоджується і в частині чого рішення суду не оскаржується), однак такі перешкоди несподівано виникли у суду при вирішенні похідного питання позову - про відновлення його порушеного права.

З даного приводу апелянт зазначає, що згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Очевидно, що вищевказані дії відповідача, котрі визнані судом першої інстанції протиправними, порушують його право на отримання пенсії у належному розмірі, яке згідно правової позиції ЄСПЛ зокрема у справах «Міллер проти Австрії», «Гайгузус проти Австрії», «Хонякіна проти Грузії», «Суханов та Ільченко проти України», «Будченко проти України» та «Щокін проти України» відноситься до майнового і підлягає безумовному судовому захисту. Однак, визнання судом першої інстанції дій відповідача протиправними, саме по собі не створює для ГУ ПФУ жодних правових наслідків і не встановлює для нього обовязку щодо вчинення будь-яких дій на виконання рішення суду. Тому встановивши протиправність дій відповідача, суд першої інстанції мав би визначити конкретні шляхи відновлення його порушеного права, відповідно до статті 245 КАС України, але з незрозумілих причин чомусь вищевказану норму права у спірних правовідносинах не застосував.

З огляду на вищенаведене не відповідає обставинам справи і висновок суду першої інстанції про те, що обраний ним спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Отже, обраний спосіб захисту порушеного права у вигляді зобовязання відповідача до вчинення певних дій, повністю відповідає обставинам справи і цілком узгоджується з вищевказаними нормами. Однак, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про зобовязання відповідача вчинити дії, суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин у цій справі зазначені правові позиції, ніяк не мотивував відступу від них, а також взагалі не зазначив в Рішенні про їх відхилення, чим допустив порушення норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що у разі встановлення судом порушення прав особи з боку субєкта владних повноважень, суд може обрати інший від того, що обрала ця особа, спосіб її захисту, але здійснити ефективний захист порушеного права суд зобовязаний у будь якому випадку.

Проте, визнаючи дії відповідача протиправними, але не зобовязуючи його до вчинення жодних дій, спрямованих на відновлення порушеного права, суд першої інстанції не здійснив не тільки ефективного, але і взагалі ніякого захисту його прав та свобод від їх порушення з боку відповідача - субєкта владних повноважень, що прямо суперечить завданню адміністративного судочинства, визначеному частиною першою статті 2 КАС України, а у разі залишення без задоволення цієї апеляційної скарги призведе до набрання законної сили рішенням, яке неможливо буде примусово виконати. Тому зобовязання ГУ ПФУ до вчинення дій, у чому було відмовлено судом першої інстанції, повинно розцінюватись не як виконання судового рішення в справі № 461/6426/17, а як належний і ефективний спосіб захисту його права, порушення якого встановлено вже іншим судом в зовсім іншій справі - № 1340/5004/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Зазначає, що він, як пенсіонер який близько 25 років життя віддав службі в системі МВС, належить до категорії осіб, які потребують посиленого соціального захисту зі сторони держави. Незважаючи на це відповідач, будучи якраз державним органом, не тільки не забезпечує такий захист, а, навпаки, тривалий час (близько одного року) усіма способами ухиляється від перерахунку та виплати його пенсії у повному обсязі. Тому в цілях повного захисту власних прав просить встановити судовий контроль за виконанням рішення у цій справі.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 08.12.2015 року є пенсіонером МВС України по лінії Національної поліції, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Відповідно до протоколу Головного управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області за пенсійною справою позивача № від 08.12.2015 року, обчислення пенсії при її призначенні було здійснено з наступних видів та сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 3600,00 грн., оклад за військове (спеціальне) звання - 2200,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 45% - 2610,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч. премія 15,9% - 4612,31 грн., загальна сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 13022,31 грн. Основний розмір пенсії: 67% грошового забезпечення - 8724,95 грн. Підстава призначення пенсії - Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 стало відомо, що до складу грошового забезпечення, з якого відповідачем обчислено розмір його пенсії, Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Львівській області не було включено всіх видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням, через що позивач звернувся до Ліквідаційної комісії.

У травні 2017 року Ліквідаційною комісією позивачу видано довідку від 03.05.2017 року №268/68 про нараховані одноразові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням, а саме: дві матеріальні допомоги на оздоровлення, дві матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та дві одноразові премії, всього на суму 21998,99 грн.

27.07.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку призначеної пенсії з урахуванням вищевказаної довідки Ліквідаційної комісії, однак відповідачем було відмовлено.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 30.10.2017 року в справі №461/6426/17 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплачувати з 27.07.2016 року пенсію за вислугу років ОСОБА_1 із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислена його пенсія, фактично отриманих ним сум премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення в загальному розмірі 21 998 грн 99 коп., з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, згідно довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 03.05.2017 року №268/68, а також здійснити йому виплату недоотриманої за минулий час з 27.07.2016 року суми пенсії; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нараховувати та виплачувати з 01.01.2016 року індексацію пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, а також здійснити виплату недоотриманої з 01.06.2017 року суми індексації.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року в справі №461/6426/17 скасовано постанову Галицького районного суду м.Львова від 30.10.2017 року в справі №461/6426/17 і прийнято нову; позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії за період із 01.06.2016 року по 14 березня 2017 року включно - залишено без розгляду; решта позовних вимог - задоволено частково; зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній станом на момент призначення пенсії позивачу), з урахуванням сум премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно із поданою довідкою про грошове забезпечення №268/68 від 03.05.2017 року, якою передбачені складові види грошового забезпечення для призначення пенсії, починаючи з 27.07.2017 року, з урахуванням фактично виплачених сум, із здійсненням індексації пенсії за цей період та без зміни базового місяця для нарахування індексації пенсії. У задоволенні решта позовних вимог - відмовлено.

29.03.2018 року державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №461/6426/17 від 27.03.2018 року.

11.05.2018 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження останній дізнався про те, що до виконавця надійшов лист відповідача від 17.04.2018 року №7140/03.29-15, зі змісту якого слідує, що оскільки основний розмір пенсії позивача згідно із грошовим забезпеченням, зазначеним в довідці Ліквідаційної комісії від 03.05.2017 року №268/68, після перерахунку є менший, тому перерахунок пенсії за рішенням суду є недоцільний.

Згідно доданого до цього листа електронного документа «Перерахунок пенсії» від 28.03.2018 року, з 27.07.2018 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з наступних видів та сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 3600,00 грн., оклад за військове (спеціальне) звання - 2200,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 45% - 2610,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч. премія 0% - 916,62 грн.. Загальна сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 9326,62 грн. Основний розмір пенсії: 67% грошового забезпечення - 6248,84 грн., доплата до попереднього розміру пенсії - 2476,11 грн., підсумок пенсії (з надбавками) - 8724,95 грн. Підстава перерахунку пенсії - рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплачувати з 27.07.2017 року пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 67% грошового забезпечення для обчислення пенсії, з урахуванням сум згідно поданої довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 03.05.2017 року №268/68 відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року в справі №461/6426/17, без виключення зі складу грошового забезпечення, з якого обчислена його пенсія, сум, зазначених у грошовому атестаті від 15.12.2015 року №1231, довідці Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 14.12.2015 року №2832, довідці ГУНП у Львівській області від 14.12.2015 року №2833, та здійснити йому виплату недоотриманої суми пенсії за період з 27.07.2017 року одним платежем, з урахуванням раніше проведених виплат, з чим погоджується колегія суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що фактично дана вимога спрямована на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року в справі №461/6426/17. Пенсійний орган не можна зобов'язати виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчою листа.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, після проведення якого розмір пенсії зменшився, відповідно до раніше встановленого розміру. Позивач з таким не погодився та відповідно заявив вимогу про зобов'язання відповідача вчинити дії (здійснити перерахунок пенсії).

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України - ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 КАС України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Таким чином, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчою листа, таке виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження, тому ОСОБА_1 обрав неправильний спосіб захист порушеного права.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати в установлений судом термін звіт про виконання судового рішення, то колегія суддів зазначає, що частиною 1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Таким чином, таке є правом, а не обов?язком суду, а також відсутні підстави для такого встановлення судового контролю.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

керуючись ч.3 ст.243, ст.308, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 1340/5004/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 18.03.19