Справа № 420/1248/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1248/19

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Осіпова Ю.В.,

- Стас Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу адвоката Тодорич Ірини Вікторівни в інтересах Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року про забезпечення позову до подання позову Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" до Одеської міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» про скасування рішення Одеської міської ради від 19.09.2018 року №3676-VII, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" про забезпечення позову до подання позову Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" до Одеської міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» про скасування рішення Одеської міської ради від 19.09.2018 року №3676-VII, в якій заявник просив суд про забезпечення позовних вимог шляхом заборони Одеській міській раді виносити на сесію питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів за адресою: місто Одеса, вулиця Бернардацці 4/6, загальною площею 3,5144 га до набрання законної сили остаточним рішенням прийнятим по даній справі

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року заяву про забезпечення позовних вимог шляхом заборони Одеській міській раді виносити на сесію питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів за адресою: місто Одеса, вулиця Бернардацці 4/6, загальною площею 3,5144 га до набрання законної сили остаточним рішенням прийнятим по даній справі від 01.03.2019 року (вхідний №7532/19) залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат Тодорич І. В. подала апеляційну скаргу в інтересах Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ", в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 05 березня 2019 року про відмову у забезпеченні позову, вважаючи зазначену ухвалу незаконною, необґрунтованою, та постановленою із порушенням норм процесуального права, а саме: ст. ст. 150,154, 242, 248 КАС України.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що посилання в тексті оскаржуваної ухвали на те, що заява про забезпечення позову була подана представником ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», тоді як з матеріалів справи вбачається, що вона була підписана в.о. голови правління зазначеної юридичної особи свідчить про поверхневий розгляд заяви ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» про забезпечення позову, що суперечить ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Крім того, апелянт посилається на порушення процедури отримання згоди ТОВ «Будлайф інвест» на розробку проекту землеустрою, що дає підстави очікувати сприяння Одеської міської ради у затвердженні проекту землеустрою та наданні земельної ділянки в оренду на найближчій сесії Одеської міської ради. На думку апелянта, якщо Одеська міська рада затвердить проект землеустрою щодо відведення земе ділянки в оренду ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 4/6, ТОВ «Будлайф інвест» одразу ж розпочне будівництво на відведеній земельні ділянці, на якій розташоване майно ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», при цьому відновити права ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» стане фактично неможливо.

Посилаючись на очевидну протиправність прийнятого Одеською міською радою рішення від 19.09.2018 року №3676-VІІ, апелянт зазначає, що вона підтверджується наданими до заяви про забезпечення позову документами. Апелянт вказує на порушення при прийнятті оскаржуваного рішення вимог п. 2 ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України в частині не отримання письмової згоди попереднього землекористувача, засвідченої нотаріально, а також порушення Регламенту Одеської міської ради VII Скликання, а саме ст. 24 Регламенту в частині порушення порядку оформлення проектів рішень і формування порядку денного сесії. Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що є реальні підстави вважати, що існує загроза унеможливлення виконання рішення суду та утруднення ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача. На думку апелянта, якщо на час розгляду справи не заборонити Одеській міській раді виносити на сесію питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 4/6, в подальшому відновити права та інтереси ПРАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» стане неможливим, оскільки це призведе до неминучого будівництва нових багатоповерхівок, з попереднім знищенням будівель і споруд Санаторію "Красні зорі".

При прийняття оскаржуваної ухвали про відмову у забезпеченні позову шляхом заборони Одеській міській раді виносити на сесію питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів за адресою: місто Одеса, вулиця Бернардацці 4/6, загальною площею 3,5144 га до набрання законної сили остаточним рішенням прийнятим по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність в заяві про забезпечення позову конкретних обґрунтувань можливості прийняття Одеською міською радою рішення з цього питання, порушення цим рішенням прав та інтересів Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» із обов'язковим підтвердженням цього відповідними доказами, а також посилання на явну протиправність оскаржених рішень закону, яка може бути встановлена лише під час розгляду справи по суті є безумовною підставою для відмови у застосуванні попереднього судового захисту у вигляді забезпечення позову

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав, будуть значними.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про забезпечення позову до подання позову була подана в рамках оскарження правомірності рішення Одеської міської ради від 19.09.2018 року №3676-VII про надання дозволу ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» на розробку проекту землеустрою.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень ч.13 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (з подальшими змінами та доповненнями), пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Згідно положень ч. 5 ст. 60 зазначеного Закону, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Таким чином, право виносити на розгляд сесії, зокрема міської ради, питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка є об'єктом права комунальної власності, в оренду прямо передбачені нормами чинного законодавства, відповідно забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, які входять до виключної компетенції органа місцевого самоврядування, без наявності беззаперечних доказів протиправності таких дій, на думку колегії суддів не ґрунтується на завданнях та принципах адміністративного судочинства, закріплених у ст. 2 КАС України, а також не відповідає цілям та завданням інституту забезпечення адміністративного позову. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ПРАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» був обраний невірний спосіб захисту своїх прав шляхом забезпечення позову за допомогою заборони Одеській міській раді виносити на сесію питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Крім того колегія суддів вважає, що зважаючи на зміст вимог, заявлених ПРАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» у заяві про забезпечення адміністративного позову, захист та поновлення прав, свобод та інтересів позивача, які на його думку, можуть бути порушені шляхом затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів за адресою: місто Одеса, вулиця Бернардацці 4/6, загальною площею 3,5144 га, можуть бути поновлені шляхом зупинення дії відповідного рішення Одеської міської ради, у разі його прийняття.

В свою чергу, звертаючись до суду з вимогою заборонити Одеській міській раді здійснювати дії з винесенням на розгляд сесії певних рішень, ПРАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» лише припускає можливість порушення прав, свобод та інтересів заявника здійсненням зазначених дій, не обґрунтовуючи такий висновок жодними належними та допустимими доказами.

Так, обґрунтовуючи можливість винесення на розгляд сесії питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ», апелянт посилається на ті обставини, що розпорядженням Голови Одеської міської ради № 127 від 25.02.2019 р. до розпорядження міського голови від 05 лютого 2019 року № 68 «Про скликання та порядок денний XXXII сесії Одеської міської ради» перенесено засідання сесії Одеської міської ради з 13 березня 2019 року на 20 березня 2019 року. При цьому колегія суддів зазначає, що з наявної в матеріалах справи інформації, як і з наявної на час розгляду апеляційної скарги інформації на офіційному сайті Одеської міської ради за посиланням https://omr.gov.ua/ru/acts/projects/council/, де зокрема опубліковані порядок денний та проекти рішень Одеської міської ради на сесії 20.03.2019 року, не вбачається жодних доказів, що вказане питання буде розглядатись на сесії Одеської міської ради 20.03.2019 року.

При цьому судом першої інстанції було вірно встановлено, що з наявної інформації Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (а.с.33) вбачається, що висновком управління від 07.02.2019 року вказаний проект землеустрою не погоджений у зв'язку із виявленими зауваженнями та повторно проект на погодження не подавався (лист від 15.02.2019 року №11-15-0.3-1524/2-19).

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що представник заявника не наводить конкретних посилань на те, які саме негативні наслідки для заявника можуть настати, як це може призвести до неможливості відновленням прав заявника в разі не прийняття судом заходів забезпечення позовних вимог з посиланням на відповідні докази.

Так, посилання апелянта на порушення при прийнятті рішення Одеської міської ради від 19.09.2018 року №3676-VII вимог п. 2 ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України в частині не отримання письмової згоди попереднього землекористувача, засвідченої нотаріально, не підтверджуються наявними доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні та судом не досліджувались документи, які стали підставою для прийняття рішення Одеської міської ради від 19.09.2018 року №3676-VII. Разом з тим, витребування вказаних документів та дослідження порядку прийняття рішення Одеської міської ради від 19.09.2018 року №3676-VII в частині відповідності Регламенту Одеської міської ради VII скликання може бути проведено виключно під час судового розгляду справи по суті. При цьому очевидність ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, яке оскаржуються ПРАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» з наявних в матеріалах справи доказів судом не вбачається.

Посилання апелянта на ті обставини, що у разі затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів за адресою: місто Одеса, вулиця Бернардацці 4/6, ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» одразу ж розпочне будівництво на відведеній земельні ділянці та фактично в подальшому відновити права та інтереси ПРАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» стане неможливим, також на думку колегії суддів є припущеннями, не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами.

Разом з тим, посилання на інформацію в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, що заява про забезпечення позову була подана представником ПРАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ», тоді як з матеріалів справи вбачається, що вона була підписана в.о. голови правління зазначеної юридичної особи не можуть свідчити про поверхневий розгляд заяви ПРАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» про забезпечення позову, за умови відповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. Разом з тим, за умови відсутності належних, допустимих та достатніх доказів настання події, яка спричинить порушення прав заявника, посилання на відсутність ефективного захисту його прав є неспроможними.

Крім того, що посилань апелянта на положення п. 38 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, оскільки на його думку судом першої інстанції не було дано чіткого обґрунтування прийнятого рішення, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень п. 41 зазначеного Висновку №11, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 КАС України.

Враховуючи наведене, Одеський окружний адміністративний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Одеській міській раді виносити на сесію питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів за адресою: місто Одеса, вулиця Бернардацці 4/6, загальною площею 3,5144 га до набрання законної сили остаточним рішенням прийнятим по даній справі, оскільки наведені в заяві ПРАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» доводи ґрунтуються на припущеннях заявника, а належних та допустимих доказів на підтвердження настання негативних наслідків заявник не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 292, 311, 312, 316, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Тодорич Ірини Вікторівни в інтересах Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року про забезпечення позову до подання позову Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" до Одеської міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» про скасування рішення Одеської міської ради від 19.09.2018 року №3676-VII - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року про відмову у забезпеченні позову шляхом заборони Одеській міській раді виносити на сесію питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів за адресою: місто Одеса, вулиця Бернардацці 4/6, загальною площею 3,5144 га до набрання законної сили остаточним рішенням прийнятим по даній справі - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: Л.В. Стас