Справа № 440/100/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/100/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.01.2018 №317 та рішення Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 15.06.2018 №89 щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі імені Жданова, в подальшому "Дружба" Хорольського району Полтавської області, з 14.01.1979 року по 13.11.1980 року, з 01.04.1984 року по 31.12.1990 року та періоду строкової служби в армії з 13.11.1980 по 23.11.1982 року;

- зобов'язати Лубенське об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі імені Жданова, в подальшому "Дружба" Хорольського району Полтавської області, з 14.01.1979 року по 13.11.1980 року, з 01.04.1984 року по 31.12.1990 року та періоду строкової служби в армії з 13.11.1980 по 23.11.1982 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що після досягнення ним 55 років, у нього виникло право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки понад 20 років пропрацював трактористом - машиністом в сфері сільського господарства. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України № 317 від 12.01.2018 ОСОБА_1 відмовлено у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом "в" Закону України "Про пенсійне забезпечення", зокрема у період з 14.01.1979 по 20.12.1982 та з 01.04.1984 по 31.12.1990 через відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведення повної зайнятості на зазначених роботах, відсутність відомостей про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, про перебування у відпусці без збереження заробітної плати. Рішенням Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 80 від 15.06.2018 йому відмовлено у призначенні такої пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Вказане рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки наявний стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, підтверджується трудовою книжкою, архівними довідками, показами свідків.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Відповідачі позов не визнали, проти задоволення позовним вимог заперчували.

У відзиві на позовну заяву (а.с. 64-64) Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зазначало, що за архівною довідкою від 22.09.2017 № 01-17/202 неможливо підтвердити трудову діяльність позивача у колгоспі за 1979-1990, а також неможливо встановити відомості про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпустки без збереження заробітної плати, а період проходження військової служби з 1980 року по 1982 рік не належить до компетенції Комісії (а.с. 64, зворотний бік).

Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області у наданому до суду 25 січня 2019 року відзиві на позовну заяву вказувало, що згідно поданих документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах стаж роботи позивача становить 18 років 01 місяць 19 днів. Своїм рішенням №89 від 15.06.2018 управління відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості пільгового стажу роботи.

В судове засідання учасники справи не з'явились. Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відзиві на позов просило здійснювати розгляд справи без участі його представника. Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області надало до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з ОСОБА_1 згідно з заявою від 05.12.2017 року претендував на підтвердження періодів роботи з 14.01.1979 по 20.12.1982 та з 01.04.1984 по 01.10.2005 трактористом у колгоспі "Дружба" (до 25.01.1989 - колгосп ім. Жданова, з 25.01.1989 - колгосп "Дружба", з 1992 року - Колективне сідьськогосподарське підприємство "Дружба", з 17.02.2000 - Сільськогосподарський виробничий кооператив "Дружба") /а.с. 30/.

У зв'язку із досягненням 55-річного віку ОСОБА_1 звернувся до Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Лубенського ОУПФУ Полтавської області № 89 від 15.06.2018 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з наступним /а.с. 22/.

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.01.2018 № 317 підтверджено ОСОБА_1 наступні періоди роботи, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": з 01.01.1991 по 31.05.1992; з 01.07.1992 по 31.01.1993; з 01.04.1993 по 31.12.1998; з 01.02.1999 по 30.11.1999; з 01.01.2000 по 31.05.2002, з 01.07.2002 по 31.05.2004; з 01.07.2004 по 30.09.2005;.

Відмовлено ОСОБА_1. в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": з 14.01.1979 по 20.12.1982; з 01.04.1984 по 31.12.1990; з 01.06.1992 по 30.06.1992; з 01.02.1993 по 31.03.1993; з 01.01.1999 по 31.01.1999; з 01.12.1999 по 31.12.1999; з 01.06.2002 по 30.06.2002; з 01.06.2004 по 30.06.2004.

Підстава відмови: відсутні відомості про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; відсутні відомості про роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати, переведення на іншу роботу.

Відповідно до архівної довідки від 12.12.2018 № 01-17/227 СВК "Дружба" ліквідовано ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.08.2008 /а.с. 30/.

Згідно з трудовою книжкою від 04.11.1979 року позивач працював у колгоспі "Дружба" трактористом з 15.01.1979 по 20.12.1982 та з 1984 року по 01.10.2005 року; проходив службу в армії з 13.11.1980 по 23.11.1982, щороку виконував встановлений мінімум виходнів, крім 1999 року, 2000 року, 2001 року, 2004 року, 2005 року.

За архівною довідкою від 22.09.2017 № 01-17/202, виданою архірним відділом Хорольської райдержадміністрації, неможливо підтвердити трудову діяльність у колгоспі за 1979-1990 роки.

Не погодившись з рішеннями органів пенсійного фонду щодо непідтвердження роботи, передбаченої п. "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", безпосередньо, у періоди з 14.01.1979 по 20.12.1982 та з 01.04.1984 по 31.12.1990, а також щодо відмови у призначенні пенсії за пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років /стаття 12 згаданого Закону/.

Згідно із пунктом "в" пункту першого статті 13 вказаного Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.

Аналогічні положення передбачені частиною першою та пунктом третім частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме: право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу, зокрема з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктами 1 та 2 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 18 Порядок №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 цього Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (надалі Порядок № 18-1).

Пунктом 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об'єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

За змістом пунктів 1, 2 роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України № 7 від 20 січня 1992 року "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства" відповідно до статті 13 (пункт "в") Закону України "Про пенсійне забезпечення" правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи-трактористи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства.

До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо) /пункт 1/.

Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз'яснення /пункт 2/.

Зі змісту довідки встановленої форми згідно додатку до цього роз'яснення слідує, що в ній повинно бути зазначено періоди роботи трактористом-машиністом та те, що він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, і вказано, що зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Виходячи з положень зазначених норм, визначальними обставинами для визначення пільгового стажу є встановлення фактів роботи позивача на посаді тракториста-машиніста та його безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах.

Також, з викладених правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки працював в колгоспі "Дружба" трактористом з 15.01.1979 по 20.12.1982 та з 1984 по 01.10.2005, щороку виконував встановлений мінімум вихододнів, крім 1999 року, 2000 року, 2001 року, 2004 року, 2005 року.

Достовірність вказаних записів відповідачами не оскаржується.

Проте, відповідачами зроблено висновок, що через відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність зайнятості на зазначених роботах; відсутність відомостей про роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати, переведення на іншу роботу, що підтверджує пільговий стаж, пільговий характер роботи не підтверджено.

Відповідачем не доведено, що позивач не працював у колгоспі колгоспі "Дружба" у період з 15.01.1979 по 20.12.1982 та з 1984 року по 1990 рік, його періоди роботи на даному підприємстві не спростовані.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку № 22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Таким чином, суд зазначає, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов'язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відмови в зарахуванні спірних періодів роботи позивача (з 14.01.1979 року по 13.11.1980 року, з 13.11.1980 року по 23.11.1982 року), оскільки вони підтверджені ним належними та допустимими доказами - копією трудової книжки, поясненнями осіб, які працювали із позивачем на вказаному підприємстві.

Враховуючи, що трудова книжка позивача є належним чином оформленою, містить всі необхідні записи, суд дійшов висновку про неправомірність підстав для відмови у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, суд зазначає, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року з подальшими змінами або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року з подальшими змінами.

Статтею 2 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Тобто, зазначене законодавство застосовується і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття вказаних законів України.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Армії з 13.11.1980 по 23.11.1982, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 /а.с. 43-45/.

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано та безпідставно відмовлено позивачу в призначенні пенсії, адже враховуючи наведені вимоги законодавства, це достатній стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно з паспортом громадянина України серія КН № 456962, виданим 16.09.1997 Хорольським РВ УМВС України у Полтавській області, дата народження позивача, 09.12.1962, підтверджує досягнення позивачем віку 55 років на час звернення за призначенням пенсії.

Згідно з п. п. 4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996 року, ратифікованої Закону України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» № 137-V від 14.09.2006 р. усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до Розділу ІІ Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням і забезпечується ч. 2ст. 22 Конституції України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки право позивача на підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії за віком порушено, а предметом розгляду зазначеної справи є саме відмова Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в призначенні пенсії, та відмова Головного правління Пенсійного фонду України в Полтавській області у зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів, то воно підлягає відновленню у спосіб, яким є визнання протиправними та скасування рішення Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №89 від 15.06.2018 та рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області № 317 від 12.01.2018.

Вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі імені Жданова, в подальшому "Дружба" Хорольського району Полтавської області, з 14.01.1979 року по 13.11.1980 року, з 01.04.1984 року по 31.12.1990 року та періоду строкової служби в армії з 13.11.1980 по 23.11.1982 року, задоволенню не підлягають, оскільки право на пенсію на пільгових умовах дає праця на роботах передбачених ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та питання щодо зарахування пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії, призначення і виплата пенсії відноситься до дискреційних повноважень та виключної компетенції пенсійного органу.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, підміняючи дискреційні функції УПФУ.

Отже, після скасування судом зазначених вище рішень відповідач зобов'язаний повторно розглянути заяви позивача і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до стажу спірних періодів праці позивача.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи наведене, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає за можливе зобов'язати Лубенське ОУ ПФУ Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини третьої статті 139 Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, і суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, складає 384,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 8, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, корд ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №89 від 15 червня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області №317 від 12 січня 2018 року.

Зобов'язати Лубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 8, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, корд ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 8, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, корд ).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового.

Головуючий суддя Г.В. Костенко