Справа № 235/6862/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2019 року

Київ

справа №235/6862/16-а

адміністративне провадження №К/9901/17960/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - управління ПФУ) на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2017 року (суддя Назаренко Г.В.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року (судді Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронова Г.М.) у справі № 235/6862/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі - Товариство) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

03 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління ПФУ (з урахуванням уточнень) про:

визнання протиправним та скасування рішення управління ПФУ від 17 жовтня 2016 року про відмову у призначенні пенсії позивачу;

зобов'язання управління ПФУ зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 05 грудня 2005 року по 31 серпня 2014 року в Товаристві електрослюсарем підземного 5 розряду з повним робочим днем у шахті та машиністом гірничих виймальних машин підземного 6 розряду з повним робочим днем у шахті відповідно до статті 14 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ);

зобов'язання управління призначити пенсію позивачу незалежно від віку з 19 липня 2016 року відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) та статті 14 Закону № 1788 ХІІ.

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області постановою від 20 січня 2017 року позов задовольнив.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Ухвалюючи рішення суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач безпідставно не включив до пільгового стажу позивача спірний період роботи, оскільки він є достатнім для призначення пенсії на підставі положень частини першої статті 14 Закону № 1788-ХІІ. У зв'язку з цим рішення управління ПФУ про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправним.

Управління ПФУ не погодилося із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і звернулося із касаційною скаргою про їх скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги, аналогічні висловленим в апеляційній скарзі, фактично зводяться до незгоди відповідача з оцінкою обставин справи, а саме щодо безпосередньої зайнятості на пільгових роботах позивача у спірний період роботи на Товариство, стосовно відомостей трудової книжки та ненадання уточнюючих довідок про періоди роботи на Товариство.

Верховний Суд переглянув рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Суди у цій справі встановили, що ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з 05 грудня 2005 року працював на Товариство. Відомостей про його звільнення трудова книжка не містить.

Товариство знаходиться в зоні антитерористичної операції (85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська»), фактичну діяльність не проводить з 01 жовтня 2014 року, що засвідчено сертифікатами про настання обставин непереборної сили Торгово-промислової палати України.

19 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, частини першої статті 14 Закону № 1788-ХІІ.

Для підтвердження стажу роботи, в тому числі і на пільгових умовах, позивач надав трудову книжку, довідки про спуски в шахту, копії наказів у т.ч. про атестацію робочих місць, та інші. Додатково при розгляді заяви позивача управлінням ПФУ взяті до уваги індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 2000 року по 2016 рік.

Управління ПФУ рішенням від 17 жовтня 2016 року відмовило позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до частини першої статті 14 Закону № 1788-ХІІ через відсутність необхідного пільгового стажу в підземних умовах (25 років). Відповідач не зарахував до пільгового стажу перебування у відпустці без збереження заробітної плати 03 дні у 2015 році та 14 днів у 2016 році та період роботи з 05 грудня 2005 року (дата звільнення відсутня) з огляду на не надання уточнюючої довідки, яка підтверджує пільговий характер роботи, згідно з вимогами пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637). Страховий стаж на момент звернення складає 25 років 02 місяці 16 днів, стаж підземної роботи - 16 років 05 місяців 26 днів.

Не погодившись із відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах та не зарахуванням періоду роботи з 05 грудня 2005 року на Товариство, позивач звернувся до суду із указаним позовом.

Крім того, суди зазначили про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, в трудовій книжці відсутні відомості щодо звільнення позивача (або продовження роботи на Товариство), позивач не може отримати довідку про підтвердження трудового стажу з Товариства у зв'язку з рейдерським захопленням (про що відкрито кримінальне провадження № 0000546 від 11 вересня 2014 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи сертифікатами про настання обставин непереборної сили від 04 листопада 2014 року № 4473/05-4 та сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 01 грудня 2014 року №5509/05-4.

Згідно з підпунктом 18 пункту 1 Додатку до Розпорядження «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» № 1275-р від 02 грудня 2015 року м. Родинське Донецької області, де знаходиться Товариство, входить до переліку населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.

Відповідно до змін, внесених до абзацу 7 пункту 20 Порядку № 637, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії позивач має надати дані з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У матеріалах справи містяться індивідуальні відомості про застраховану особу позивача за формою ОК-5, які засвідчив відповідач і які підтверджують, що справді у період з 2000 року по серпень 2014 року Товариство частково проводило сплату страхових внесків до управління ПФУ за позивача як за робітника. З цієї довідки вбачається сума заробітної плати для нарахування пенсії, кількість днів стажу в місяці, сплата страхових внесків.

Відповідно до Постанов Правління ПФУ № 26-1 від 05 листопада 2009 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 25-2 від 03 грудня 2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08 жовтня 2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; № ЗП3014А2 - працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Тобто, при здачі звітів страхувальником (Товариством) до органів Пенсійного фонду вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією за кодом ЗП3013А1 та ЗП3014А2, що в свою чергу відповідає положенням статті 14 Закону № 1788-ХІІ.

У матеріалах справи також міститься Договір від 30 грудня 2003 року № 569/12 про надання послуг виробничого характеру, укладений між Товариством та державним підприємством «Вугільна компанія «Кранолиманська», умовами якого передбачено, що останнє здійснює виконання операцій автоматизованої системи табельного обліку. Строк дії договору з урахуванням додаткової угоди від 30 грудня 2003 року № 569/12 визначений умовами договору - з моменту підписання до 31 серпня 2014 року. Отже, державне підприємство «Вугільна компанія «Кранолиманська» здійснювало виконання операцій автоматизованої системи табельного обліку лише до 31 серпня 2014 року.

З огляду на наведені обставини справи, положення пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV та статті 14 Закону № 1788-ХІІ суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що пільговий стаж позивача за період з 05 листопада 2009 року по 31 серпня 2014 року є підтвердженим та підлягає зарахуванню при призначенні пенсії позивачу, відповідно до вимог указаних норм.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, які в основному зводяться до переоцінки доказів у справі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і.

В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої й апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів першої й апеляційної інстанцій - без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341, 345, пунктом 1 частини першої статті 349, статтями 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишити без задоволення, а постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко