Справа № 620/151/19
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/151/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кучерової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про: визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015, викладеного у протоколі №8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій; скасування рішення засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій від 14.12.2018, викладеного у протоколі №9 (пункт 7).

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено про протиправність дій відповідача щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015, викладеного у протоколі №8 (пункт 6), оскільки він, як особа, яка брала участь в антитерористичній операції, подав усі документи про безпосереднє залучення його до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, на підставі яких його і було визнано учасником бойових дій.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 22.01.2019 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

У строк, визначений судом, відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому останній не погоджується з позовними вимогами, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та повідомив суд, що відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 28.11.2018 №322/1/18 дск з 28.12.2018 Чернігівський обласний військовий комісаріат переформований у Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Вважає, що оскаржуване позивачем рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством, оскільки позивач перебував у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 з метою проведення службового розслідування та доставки матеріально-технічних засобів. Позивач до виконання завдань антитерористичної операції не залучався, а відрядження було пов`язане з виконанням соціальних та адміністративно-господарських функцій.

Згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою суду від 20.02.2019, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, здійснено процесуальне правонаступництво відповідача з ІНФОРМАЦІЯ_1 на Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у адміністративному позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно з наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара Чернігівського обласного військового комісаріату О.В. Криворучка (по стройовій частині) від 20.10.2014 №231 капітан ОСОБА_1 , офіцер відділу по роботі з особовим складом та громадськістю, вибув у відрядження у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , до 13 батальйону територіальної оборони, для організації роботи з військовослужбовцями батальйону та надання допомоги у вирішенні соціально-побутових питань, відповідно до вимог начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України, з 20.10.2014 до часу виведення батальйону до місця проведення відновлення бойових спроможностей, відповідно до розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.10.2014 №186/4/М2231 дск (а.с.35).

Згідно з наказом командира військової частини ПП НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 21.10.2014 №184 вважати таким, що прибув у відрядження в розпорядження командира для надання військовослужбовцям допомоги у вирішенні соціально-побутових проблем капітан ОСОБА_1 , офіцер управління командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36).

Відповідно до наказу командира військової частини ПП НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 28.10.2014 №191 вважати таким, що вибув капітан ОСОБА_1 , офіцер управління командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 37).

Згідно з наказом військового комісара Чернігівського обласного військового комісаріату К.О. Нікуліна (по стройовій частині) від 31.10.2014 №241 капітана ОСОБА_1 , офіцера відділу по роботі з особовим складом та громадськістю, вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків із відрядження з військової частини польова пошта НОМЕР_1 , НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони, з 30.10.2014 (а.с.38).

Відповідно до посвідчення про відрядження від 20.10.2014 №425 ОСОБА_1 28.10.2014 вибув з військової частини ПП НОМЕР_1 та 30.10.2014 прибув до Чернігівського обласного військового комісаріату (а.с.40).

Також згідно з наказом Керівника сектору «А» В.М. Назаркіна (по стройовій частині) від 01.08.2015 №215 вважати таким, що 21.10.2014 прибув у район виконання службових (бойових) завдань (перебував) у відрядженні з метою проведення службового розслідування, доставки матеріально-технічних засобів капітан ОСОБА_1 , офіцер управління командування ІНФОРМАЦІЯ_1 та вважати таким, що 28.10.2014 вибув до місця постійної дислокації: ІНФОРМАЦІЯ_3 капітан ОСОБА_1 , офіцер управління командування (а.с.70).

Рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій від 04.09.2015, оформлене протоколом №8 (пункт 6), на підставі заяви ОСОБА_1 від 03.09.2015 та довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 03.09.2015 №547 капітану ОСОБА_1 , офіцеру управління командуванням Чернігівського обласного військового комісаріату надано статус учасника бойових дій (а.с.42-44).

У зв`язку з тим, що рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій від 04.09.2015, протокол №8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій прийнято всупереч вимогам пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій від 14.12.2018, протокол №9 (пункт 7), скасоване рішення комісії Чернігівського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій від 04.09.2015, протокол №8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій (а.с.49-51).

Вважаючи протиправним оскаржуване рішення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею13 Закону України від 20.03.2003 №638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону. Покриття витрат та відшкодування збитків, що виникли у зв`язку із проведенням антитерористичної операції, здійснюються згідно з законодавством.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі Порядок №413, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку №413 визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Відповідно до пункту 5 Порядку №413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія).

Пунктом 6 Порядку №413 встановлено, що комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Згідно з пунктом 8 Порядку №413 передбачено, що комісія або міжвідомча комісія позбавляє статусу учасника бойових дій у разі: наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції; виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення або надання недостовірних даних про особу; подання особою заяви про позбавлення її статусу учасника бойових дій.

З системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що чинним законодавством України, яке регулює питання щодо процедури надання статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, визначений чіткий алгоритм дій та повноважень комісій щодо надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а саме: надання особі статусу учасника бойових дій та позбавлення особи статусу учасника бойових дій.

При цьому суд погоджується з доводами відповідача щодо обставини, що ОСОБА_1 не брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, оскільки не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, тобто витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, тощо, що містять достатні докази про його безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Суд відхиляє посилання позивача на посвідчення про відрядження та довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 03.09.2015 №547, видану ІНФОРМАЦІЯ_4 та на підставі яких ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій, оскільки, як випливає з наказів тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 20.10.2014 №231, військового комісара Чернігівського обласного військового комісаріату ОСОБА_4 від 31.10.2014 №241, наказів командира військової частини ПП НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 21.10.2014 №184, від 28.10.2014 №191, капітан ОСОБА_1 перебував у зоні проведення антитерористичної операції у відрядженні, у період з 21.10.2014 по 28.10.2014, з метою проведення службового розслідування та доставки матеріально-технічних засобів, без безпосереднього залучення останнього до складу сил та засобів для виконання завдань антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Проте Порядок №413 не містить повноважень комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій скасовувати попереднє рішення комісії від 04.09.2015, викладене у протоколі №8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій, оскільки комісією прийнято правовий акт індивідуальної дії, який застосовується одноразово, після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання та з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а саме користування позивачем більше трьох років пільгами відповідно до чинного законодавства України.

Натомість Порядок №413 містить пункт 8, згідно з яким, у разі виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення або надання недостовірних даних про особу комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій має повноваження щодо прийняття рішення про позбавлення особи статусу учасника бойових дій.

Суд зауважує, що призначення комісій з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій полягає не лише в прийнятті рішень про надання статусу учасника бойових дій або позбавлення статусу, а й перед прийняттям відповідного рішення по суті у вивченні отриманих документів, перевірці наявності всіх необхідних документів, і тільки після встановлення комісією відповідності документів чинному законодавству прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій чи відмову у наданні такого статусу чи позбавлення статусу.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства України, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв всупереч Порядку №413 та частини 2 статті 19 Конституції України.

Отже дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015, викладеного у протоколі №8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій є протиправними.

За таких обставин позовна вимога про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015, викладеного у протоколі №8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій підлягає задоволенню.

Позовна вимога щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій від 14.12.2018, викладене у протоколі №9 (пункт 7), щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015, викладеного у протоколі №8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій також підлягає задоволенню, оскільки є похідною від основної позовної вимоги, яка судом задоволена.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність свого рішення.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням зазначеного суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень чинного законодавства України дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015, викладеного у протоколі №8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій.

Скасувати рішення комісії Чернігівського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій від 14.12.2018, викладене у протоколі №9 (пункт 7), щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015, викладеного у протоколі №8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 19.03.2019.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, вул. Гетьмана Полуботка, 68, м. Чернігів, 14013, .

Суддя В.В. Падій